EN NETFLIX-SERIE
Det jeg foreslår, er at noe vi ville kalt
en avansert sivilisasjon, eksisterte under istiden.
Jeg sier ikke at de fløy til månen.
Men jeg sier at de var langt mer avansert
med tanke på vitenskapelig kunnskap…
…kunnskap om jorden, kunnskap om universet,
enn vi blir lært.
Og i stand til å utføre store ingeniørbragder,
som på stedet jeg er på vei til i Tyrkias Kappadokia-region.
Det er en overlevelsesbunker fra oldtiden dypt under jorden…
…bygget ikke bare som ly for noen få, men for tusenvis av mennesker.
Gjengse historikere har lenge diskutert formålet,
men jeg tror den forklarer
hvordan denne tapte oldtidssivilisasjonen jeg har lett etter, ble borte.
Dette er historien om Derinkuyu.
EN DØDBRINGENDE VINTER
Jeg har kommet til en region av Tyrkia kjent som Kappadokia.
Rundt 380 kilometer nordvest for Göbekli Tepes mystiske innhegninger…
GÖBEKLI TEPE I TYRKIA
…som ble begravd med vilje,
et minnesmerke for en tid med store katastrofer på slutten av istiden.
For millioner av år siden ble denne regionens landskap forandret
av en rekke vulkanutbrudd, noe som etterlot lag på lag med aske,
som ble trykket sammen gjennom årtusenene til en myk stein som kalles tuff.
Denne steinen formes lett av vær og vind,
og lager det lokalbefolkningen kaller "alvepiper".
Men det er også en stein som muliggjorde byggingen
av et av de mest bemerkelsesverdige prosjektene
menneskeheten har prøvd seg på, dypt under den myke steinsorten.
Bare noen kilometer fra der jeg står,
har en mystisk by som ble skapt for tusenvis av år siden, blitt avdekket.
Det er verket til en til nå uidentifisert sivilisasjon
som åpenbart var motivert av frykt.
Det store spørsmålet er for hva.
Den nærmeste byen, Derinkuyu, virker helt vanlig.
Men i 1963 slo utviklere gjennom gulvet under renovering
og oppdaget en dyp tunnel som førte til en glemt verden.
Det er vanskelig å tro, mens du går i de støvete gatene i denne lille byen,
at hugget ut av berget under føttene mine
ligger et eldgammelt, enormt og mystisk underjordisk kompleks.
Om du har klaustrofobi, er du nå advart.
Vi er på vei under bakken.
Dette er den underjordiske byen Derinkuyu.
En rekke steintunneler og kammer
som går så dypt som 85 meter under overflaten…
…og skaper 18 etasjer med rom og tunneler.
Hele komplekset ble hugget ut av berget med håndøkser.
Et desorienterende hi
som av og til blir til store, åpne plasser.
Innenfra er det nesten umulig å få en følelse av stedets størrelse.
Men mesteparten av den underjordiske byen er kartlagt,
og om vi fjerner steinene mellom tomrommene,
ser vi et utsnitt av byen,
og det er fullstendig forbløffende.
Det er en maurtue i menneskestørrelse, med underjordiske huler og tunneler
som strekker seg over et område på fire kvadratkilometer.
For å ventilere det har Derinkuyu mer enn 15 000 luftventiler
som kobler de øvre etasjene med overflaten…
…og mer enn 50 vertikale sjakter
som strekker seg helt ned til grunnvannsspeilet 85 m under overflaten…
…noe som gir komplekset navnet sitt.
Derinkuyu betyr "dyp brønn".
Derinkuyu er slående i sin genialitet og arkitektoniske kompleksitet,
og det beregnes at det kunne bodd opp til 20 000 mennesker her.
Men vi har flere spørsmål.
Hvem, når og hvorfor?
Det er vanskelig å vite,
for Derinkuyu er som et åsted som har blitt trampet på i mange generasjoner.
TYRKIA SYRIA
Mange kulturer har vært i denne delen av Tyrkia.
KAPPADOKIA
I mange århundrer var Kappadokia strategisk viktig…
…langs den legendariske Silkeveien som forbandt Asia og Europa
helt tilbake til Aleksander den stores tid.
SILKEVEIEN
Den tyrkiske akademikeren Sevim Tunçdemir
er ekspert på Derinkuyu-tunnelene og deres forskjellige beboere.
MUSEUMSSJEF
Mange sivilisasjoner har bodd i regionen.
Om vi teller dem fra begynnelsen av,
var det hettittene,
så frygerne, så perserne,
det kappadokiske kongeriket,
Romerriket.
Alle folkene som var innom, brukte dem.
De var til og med i bruk av Det osmanske riket.
1400 E.KR
Da tunnelene ble oppdaget,
fant arkeologene artefakter etter tidlige kristne,
og i de dypeste etasjene var det hemmelige møterom
hugget ut med buede tak, som i kirker.
Den opprinnelige teorien,
som mange historikere fortsatt klamrer seg til,
var at tunnelene under Derinkuyu
ble hugget ut av kristne i det sjuende århundre…
650 E.KR
…for å skjule seg for arabiske røvere.
Vestlige turister liker denne historien.
Og den er helt feil.
Senere utgravinger fant bevis på at folk brukte denne underjordiske byen
så tidlig som det åttende århundre f.Kr…
750 F.KR
…hundrevis av år før de kristne kom hit.
Vi ser dette igjen og igjen på arkeologiske utgravinger i hele verden.
Det står en stor notis basert på den aksepterte kunnskapen til arkeologer,
og om og om igjen er den feil.
Faktaene er feil.
Senere utgravinger har bevist det, men den er ikke endret.
Ikke stol på skiltene. Undersøk selv.
Ikke vær avhengig av såkalte eksperter.
Mange kulturer brukte tunnelene gjennom århundrene,
men det jeg vil vite, er hvem som begynte dette bemerkelsesverdige prosjektet.
Hvor langt tilbake går det?
Historikeren Hüsam Süleymangil har undersøkt stedet i mange tiår
og prøvd å skjønne det mystiske opphavet.
Når jeg ser på Derinkuyu og kompleksiteten, blir jeg forbløffet.
Når tror du dette prosjektet startet?
Det finnes flere teorier…
HISTORIKER
…og ingen av dem er vitenskapelig bevist.
Nei vel.
De fant ikke skriftlig informasjon.
De fant ikke organisk materiale til karbondatering.
Finnes det karbondateringer?
Så vidt jeg vet, gjør det ikke det.
Det er utrolig.
Så dateringen er fortsatt et mysterium.
Jeg har mine egne teorier,
men Hüsam foreslår en datering
basert på den eldste kjente kulturen til å bruke hulene.
Den mest troverdige teorien for meg
er faktisk rundt åttende århundre f.Kr.
På den tiden var denne delen av verden
bebodd av et folk som var kjent som frygerne.
De var under trussel fra et annet rike: assyrerne.
Vi vet at det kom en stor assyrisk hær fra sørøst.
Frygerne ville ha sett på erobrerhæren med ren og skjær frykt.
Assyrerne var beryktede for å flå fanger,
spidde dem og brenne barn levende.
Ifølge senere fortellinger,
da assyriske erobrere marsjerte mot folket her i dalen,
ble de overrasket av forsvarernes oppfinnsomme taktikker.
Frygerne kjempet mot den assyriske hæren
i en slags geriljakrigføring
og angrep hæren på uventede steder.
Når hæren begynte å jage dem,
brukte de disse som skjulested.
Det er en gammel strategi i geriljakrigføring.
Lignende tunneler ble gravd ut av Vietcong i Sør-Vietnam.
Afghanske opprørere gjorde det samme
for å skjule seg fra overlegne sovjetiske og så amerikanske styrker.
Den offisielle oppfatningen,
at frygerne gravde ut tunnelene som en hemmelig militærbase,
later til å støttes av en av kompleksets mest snedige egenskaper:
digre steinskiver som kan rulles på plass
og forsegle gangene.
Disse rullende dørene har en diameter på opp mot halvannen meter,
og veier opp til et halvt tonn.
På innsiden er det et hull i skiven.
Sett inn en mindre låsestein som håndtak, så kan du rulle igjen døren
og lage en glatt og formidabel barriere mot alle på den andre siden.
Men laget frygerne faktisk disse geniale dørene,
eller var de her allerede?
De er skåret ut av samme sammenpressede aske
som alvepipene er laget av.
Den samme myke steinen som gjorde at alt dette kunne bli gravd ut.
Det er absolutt mulig å stenge dørene og skille etasjene fra hverandre,
noe som krever sofistikert ingeniørkunst.
Men steinen er myk,
og besluttsomme angripere med slegger og meisler
kunne lett ha brutt seg gjennom
og gjort innsatsen for å lage megalittene ubrukelig.
Jeg begynner å lure på om de virkelig ble laget for å holde noen ute.
For meg ser det mindre ut som forsvarsforsterkninger,
og mer som en snedig måte å gi avdelingene privatliv
eller hindre at branner spredte seg.
Selv om dette stedet opprinnelig ble bygget som militærbase,
hvorfor grave her ute?
Det var ikke noe her å forsvare.
Det var ingen bosteder
over bakken i Derinkuyu før 1830.
Tanken på at dette er steder folk gjemte seg for invaderende hærer,
gir liten mening for meg.
Når en invaderende hær kommer til et territorium,
kommer de for å ta og okkupere det.
Alt de må gjøre, er å stenge inngangene og vente til du sulter i hjel.
Så det gir ikke mening i det hele tatt.
Etter min mening går akademikerne for langt
når de sier 8. århundre f.Kr,
for det er de tidligste datoene vi finner folk som brukte den.
Akkurat.
Men vi vet ikke nødvendigvis at de laget det da.
Kanskje det var laget allerede.
Det er mulig. Det er et mysterium.
Det er bare den mest troverdige teorien,
ikke den eneste riktige teorien.
Dateringen av den underjordiske byen
er så usikker som det er mulig å bli for arkeologisk datering.
All foreslått datering stammer fra bruk av strukturen i forskjellige perioder.
Selv om jeg bor i et hus i dag,
ble det kanskje ikke bygget til meg.
Den tanken får meg til å tvile på den offisielle dateringen av tunnelene.
Kan de være eldre,
mye eldre, enn den aksepterte teorien sier?
Og var formålet med bygningen ikke å skjule seg for en invaderende hær,
men å skjule seg for noe annet?
I de eldste etasjene, dem som er nærmest overflaten,
later ikke kamrene til å være laget for forsvar,
men for hverdagsliv.
De underjordiske byene ble organisert for menneskeliv.
Med andre ord: dagliglivet.
Og alle ressurser var tilgjengelige for dette.
Først kjøkkenet, til spiskammeret, til boarealene.
Der er avdelinger vi vet at de brukte til matlaging,
og vi vet at de laget små piper.
I inngangsetasjene er det rom som blir kalt staller.
Dyr var de mest verdifulle eiendelene til disse menneskene.
Et område er indentifisert som vinrommet,
der druer ble knust.
Tunnelene hadde absolutt blitt en fin vinkjeller.
Temperaturen er ganske behagelig,
samme hvor varmt eller kaldt det blir på overflaten.
Maten ville holdt seg fersk lenger her nede.
Det er tydelig at Derinkuyu ble laget for å brukes av en stor befolkning.
En underjordisk bunker.
FJELLKOMPLEKSET I CHEYENNE I USA
Tenk på alle de moderne eksemplene
der mennesker har laget store boarealer under bakken.
Fjellkomplekset i Cheyenne i Colorado.
DIXIA CHENG I KINA
Tunnelnettverket Dixia Cheng under Beijing.
PRESIDENTENS KRISEOPERASJONSSENTER I USA
Presidentens kriseoperasjonssenter under Det hvite hus.
Ingen av disse ble bygget for å forsvare mot invaderende hærer.
De ble bygget for å søke tilflukt,
for å bevare liv om det kom en trussel ovenfra.
Jeg tror det er akkurat det som foregår…
…i Derinkuyu.
Men jeg tror også at bunkeren ble laget for mye lenger siden
enn arkeologer er villige til å vurdere.
Det finnes tegn som tyder på
at Derinkuyu kan gå så langt tilbake som den forrige istiden.
Det gjelder merkene etter håndøkser
på veggene i Derinkuyu.
Halvannen kilometer utenfor Derinkuyu
fant tyrkiske arkeologer som undersøkte et gammelt elveleie,
flere håndøkser og steinredskaper
fra rundt 9500 f.Kr,
slutten av forrige istid.
Den samme typen redskap
som formet Derinkuyus grunneste og eldste kammer.
KARAHAN TEPE I TYRKIA
Tenk på det halv-underjordiske kammeret i Karahan Tepe,
under 500 kilometer herfra,
med søylene som ligner
de naturlige alvepipe-formasjonene i Kappadokia.
Siden ingen bestrider
at kammeret ble hugget ut på slutten av forrige istid,
er det fullt mulig at Derinkuyu
ble laget omtrent samtidig.
Mens Derinkuyu avslører sin dybde og kompleksitet,
er det vanskelig å ignorere omfanget på oppgaven
og den enorme innsatsen for å grave ut stedet.
Det som gjør denne ingeniørbragden enda mer bemerkelsesverdig,
er at det ikke er den eneste underjordiske byen i Kappadokia.
I 2013 snublet bygningsarbeidere over
enda en rekke tunneler i Nevşehir,
27 kilometer unna.
De fant en underjordisk by som er enda større enn Derinkuyu.
Siden det har enda flere underjordiske byer blitt oppdaget.
TYRKIA SYRIA
Den slående sannheten er at her i Kappadokia
KAPPADOKIA DERINKUYU
har arkeologer funnet 36 slike underjordiske byer.
Om vi teller med dem som bare har to etasjer,
stiger antallet til 200.
En av disse underjordiske byene, bare åtte kilometer fra Derinkuyu,
har en utrolig hemmelighet.
Tunnelene i Kaymakli er åtte etasjer dype
over et område som er bredere enn Derinkuyu.
Basert på antallet lagerkammer som er hogget inn i veggene,
tror arkeologene at denne bunkeren kunne ha huset 3500 mennesker.
Men Kaymaklis mest utrolige trekk finnes i tredje etasje ovenfra.
En underjordisk tunnel som fører langt av sted.
Det er umulig å gå gjennom i dag,
men enkelte hevder at denne blokkerte tunnelen forbinder Kaymakli og Derinkuyu.
Omtrent åtte kilometer i luftlinje.
Faktisk har arkeologer bekreftet
at minst seks andre underjordiske komplekser i Kappadokia
er forbundet til hverandre med lignende underjordiske ganger.
For meg forandrer dette alt.
Disse underjordiske labyrintene er ikke bare isolerte, individuelle bunkere.
De er en del av et digert og utbredt prosjekt
med flere titalls lignende steder i hele regionen.
KAPPADOKIA
Kun en veldig motivert kultur ville ha tatt på seg en slik oppgave.
Hva slags trussel var så knusende
at den fikk et helt folk,
muligens hundretusenvis av mennesker, til å skape et nytt liv under bakken?
Det må finnes en annen forklaring på hvorfor de ble bygget,
som gir mer mening enn å skjule seg fra invaderende hærer.
Svaret ligger kanskje i en av regionens eldste myter,
som går tilbake tusenvis av år, til zoroasterne.
Dette er noen av Kappadokias berømte dansende dervisjer.
Hengivne tilhengere av en religion som heter sufisme.
En av de få levningene av oldtidskulturen zoroastrisme.
Den persiske profeten Zarathustra grunnla det enkelte hevder
er verdens eldste kontinuerlig praktiserte religion.
Dens hellige skrifter nevner en underjordisk by som Derinkuyu,
og sier akkurat hvorfor den ble laget, og av hvem.
Zarathustra snakket om den første kongen og grunnleggeren av sivilisasjonen,
en mann ved navn Yima.
En dag mens Yima var ved en elv,
viste den store guden Ahura Mazda seg for ham med en advarsel.
Ikke om en oversvømmelse, men om en dødelig vinter.
Han ba Yima bygge en vara, et digert underjordisk ly.
Til det måtte han ta med de beste mennene og kvinne og dyrene,
to av hvert slag.
Yima måtte lagre frø fra alle slags trær og frukter
og lage et uutømmelig lager helt til den dødelige vinteren var forbi.
De hellige skriftene sier også
at begynnelsen på den dødelige vinteren skulle varsles av en slange på himmelen.
Denne angivelig mytiske varaen
høres veldig ut som de underjordiske byene vi finner her i Kappadokia.
Men gjengse historikere nekter å se forbindelsen.
Yima-myten er enda en av de mytene
som arkeologien antar ikke betyr noe,
og likevel forteller den om en fryktelig iskald vinter som kommer.
Og akkurat som geologer har bekreftet
at det var en periode med store oversvømmelser under yngre dryas,
som lignet dem mytene beskriver,
har de også sagt at temperaturene falt drastisk i hele verden etterpå.
Absolutt en dødelig vinter.
Og så er det den lille detaljen som kobler begynnelsen på vinteren
med ankomsten til en stor slange fra himmelen,
akkurat som slangene vi har møtt i mytene til oldtidens aztekere
eller irokeserne.
Slanger som alltid er forbundet med katastrofer.
Jeg minnes også om søylene i Göbekli Tepe,
dekket av utskjæringer av slanger som tilsynelatende faller fra himmelen.
Eller om slangen som er risset inn i Maltas store tempel Ġgantija.
Eller Serpent Mound i Nord-Amerika.
Arkeologer kobler selvsagt ikke disse eldgamle symbolene og tradisjonene
fra motsatte sider av planeten i det hele tatt,
og særlig ikke til én hendelse.
Men vi har sett hvordan forskjellige og angivelig urelaterte strukturer
rundt om i verden
later til å ha dratt nytte av en arv med veldig gammel kunnskap.
En delt arv med ukjent opphav.
Den slående implikasjonen er at under istiden
fantes det en avansert sivilisasjon med innflytelse over hele kloden
som levde sammen med jeger-sankerne som også fantes på den tiden.
En sivilisasjon som ble utslettet
i de mystiske katastrofene i yngre dryas.
Kan alle disse slangereferansene også være en del av den arven?
En advarsel etterlatt av overlevende.
For meg koker det ned til at vi mennesker er en art med hukommelsestap.
Så ille skadet av katastrofene som fant sted
på slutten av forrige istid
at vi har glemt et viktig kapittel i vår egen historie.
Og det kan være et stort problem, for som med så mange av disse mytene
slutter en senere historie om Yima med en tydelig advarsel fra gudene
om at en dag vil en lignende katastrofe komme tilbake.
Kan den det?
I lang tid var det et mysterium hva som utløste oversvømmelsene,
brannene og de stupende temperaturene i yngre dryas,
men nye geologiske beviser har antydet en fryktelig mulighet.
Bevis som fortsatt er synlige i dag
det arrete landskapet i førhistoriske Amerika,
dit jeg skal nå.
Jeg er overbevist at opprinnelsen til slangesymbolismen
har å gjøre med de slangene på himmelen
som vi kaller kometer.
Tekst: Heidi Rabbevåg