SERIÁL NETFLIX
Kdy do Ameriky přišli první lidé?
Pokud jste chodili do školy zhruba mezi lety 1960 a 2010,
pravděpodobně vás učili toto.
Během poslední doby ledové tlupy lovců a sběračů
přešli přes pevninský most spojující Asii se Severní Amerikou
v místech dnešní Beringovy úžiny.
A někdy před 13 000 lety, když led roztál,
migrovali na jih do oblasti amerického středozápadu.
Archeologové měli za to, že Amerika
nebyla člověkem obydlena dříve než před asi 13 000 lety.
Toto byl při bádání o staré Americe převažující názor.
Jenže mylný.
Této staré představě učinil konec
objev pozůstatků daleko starších.
V poušti Nového Mexika se našly zkamenělé lidské stopy,
datující se do doby před 22 000 lety, do vrcholu poslední doby ledové.
O důkazech se stále diskutuje,
ale nedávno se našly ještě starší důkazy
lidské přítomnosti, datující se až do doby před 130 000 lety.
Je nejvyšší čas celou časovou osu
lidí v Severní i Jižní Americe zrevidovat.
ZTRACENÁ CIVILIZACE AMERIKY
Ze starobylých severoamerických památek zbylo jen málo.
Více než 90 % staveb zdokumentovaných v 19. století
je nyní zcela ztraceno
a ze zbývajících deseti procent
byla většina poškozena a poničena.
Je znepokojující, kolik cenných tajemství předků
se ztratilo při koloniálním zabírání půdy
a následné systematické likvidaci náboženských představ,
tradic a památek původních obyvatel.
Poslední dochovaná místa
mohou být pro zjišťování možné ztracené civilizace klíčová.
Například lokality, jako je tato, známá jako Poverty Point.
Své poněkud neobvyklé jméno
získala podle dřívější plantáže…
ARKANSAS - LOUISIANA - ŘEKA BAYOU MACON
ŘEKA MISSISSIPPI - VICKSBURG MISSISSIPPI - JACKSON
…jen 24 kilometrů západně
od řeky Mississippi v severovýchodní Louisianě.
Dlouhou dobu bylo místo považováno pouze za malebný kopec
vystupující z pole.
Ale není to pouhý kopec.
Archeologové nyní nepochybují o tom,
že se jedná o obří, člověkem vytvořenou hliněnou stavbu,
známou dnes prostě jako mohyla A.
A když se ukázalo, že okolí
je doslova poseto hliněnými artefakty a sochami lidí…
archeologové zjistili, že mohyla A je jen část daleko většího starobylého komplexu.
Vylézt na mohylu A skutečně stojí za to.
Získáte zde perspektivu, již zezdola uvidíte jen stěží.
Okamžitě si všímám toho, jaká je kolem rovina.
Pokud vykácíte stromy, a podle mě to předci udělali,
máte před sebou kolem dokola dokonalou rovinu.
Ale zde se nejedná o žádný obranný val, tak co je to?
I z výšky je obtížné získat kompletní obrázek.
O původní dispozici místa však máme dobrou představu.
A nic z dávného světa se mu nepodobá.
Mohyla A pravděpodobně původně vystupovala do výšky 30 metrů
vedle náměstí o rozloze 43 akrů.
Bylo zde šest dostředných hřebenů,
každý o výšce asi 180 centimetrů, které se sbíhaly na vrcholu,
čímž vytvářely půlkruh o průměru 1,2 kilometru,
rozděleného řadou uliček
jako v jakémsi amfiteátru.
Po okolí je rozeseto nejméně dalších šest velkých, lidmi vytvořených mohyl,
jež archeologové označili jednoduše od A do F.
Poverty Point je jedna z největších
a nejkomplexnějších severoamerických lokalit.
Její nejstarší části pocházejí z doby před 3 700 lety.
1 700 př. n. l.
Mnohem dřív, než jeho stavitelé farmařili a chovali dobytek.
A starobylí Američané z Poverty Pointu
následně strávili příštích 600 let
soustavným rozvíjením a vylepšováním tohoto místa.
Proč?
Nedochovaly se dokumenty ani pověsti,
které by nám řekly, jaké mělo místo funkci.
Takže archeologům nezbývá než hádat.
Místní správce a historik Mark Brink ml.
sám rád přiznává, že tradiční archeologové
nejsou schopni o tomto záhadném místě říct mnoho určitého.
Povězte mi vše, co o místě víte.
MARK BRINK ML. SPRÁVCE LOKALITY
Mohyla A je masivní,
v té době to byl největší násep postavený na západní polokouli,
což dokazuje, že Poverty Point byl centrem něčeho důležitého.
Poukazuje to tedy na silný motiv.
Máte představu, jaký mohli mít ke stavbě důvod?
To opravdu nevíme.
Bylo to asi obřadní místo, ale zatím nevíme.
- Můžeme ponechat to „zatím“? - Ano.
Zato máme představu,
proč toto místo vzniklo tady a ne jinde,
a souvisí to s ještě starobylejším místem, vzdáleným odsud asi tři kilometry na jih.
Když zamíříme na jih…
BATH, SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ 6. DUBNA 2019
…dojdeme k Spodní Jacksonově mohyle.
Tři hlavní mohyly Poverty Pointu
jsou s touto mohylou v severo-jižní linii.
NÁSEP - MOHYLA E - MOHYLA A MOHYLA B - MOTLEYHO MOHYLA - LOUISIANA
STEZKA STAROBYLÝCH MOHYL SPODNÍ JACKSONOVA MOHYLA
A Jackson je daleko starší než Poverty Point.
Je pět a půl tisíce let stará, pochází z doby 3 500 př. n. l.
A přesto o ní stavitelé Poverty Pointu nejen věděli,
ale použili ji jako výchozí místo celé lokality.
Dávní stavitelé očividně rozuměli geografii,
uměli stavby orientovat na skutečný sever.
Ale zde v Poverty Pointu jde ještě o něco,
co archeologové neradi přiznávají,
a co je zakódované v jeho unikátní geometrii.
Rovina všude kolem vám umožňuje pozorovat
východ a západ Slunce i Měsíce a hvězd.
Toto je ideální místo pro astronomy.
Dnes si to neuvědomujeme. Proč taky?
Kvůli světelnému znečištění.
Sotva na nebe dohlédneme,
ale kdybyste žili kdysi dávno a studovali oblohu,
tohoto jevu byste si všimli.
Bodů, v nichž se Slunce na horizontu zastavuje.
Říká se jim slunovraty.
Slunce o letním slunovratu znehybní,
zůstává na svém místě zhruba dva, tři dny,
a pak se začíná pohybovat zpátky jakýmsi kmitem kyvadla na horizontu.
Totéž o zimním slunovratu.
Archeoastronom William Romain zjistil, že tato významná data,
slunovraty, tedy nejdelší a nejkratší dny v roce,
jsou v Poverty Pointu označeny
umně navrženým uspořádáním.
Stojíte-li na východním kraji oválného prostoru
uprostřed prostranství,
západ slunce o letním slunovratu je v přímé linii s mohylou B,
nejstarší z mohyl.
A ze stejné pozice
dopadá zapadající slunce o zimním slunovratu přímo za mohylu E.
Přesunete-li se na západní cíp téhož vnitřního oválu,
zjistíte že slunce o letním slunovratu vychází přímo nad mohylou C,
zatímco při zimním vychází přímo nad mohylou D.
A hledíte-li středem prostranství přímo na západ
během jarní či podzimní rovnodennosti,
než se slunce ztratí za horizontem, jako by zapadalo
za severní cíp mohyly A.
Poverty Point mohl obsahovat více staveb
navržených ke sledování změn oblohy.
V jednom rohu lokality
archeologové našli velký kruh z děr,
dnes vyznačených bílými patníky.
Nevíme, jak vysoké byly původní, v dírách zasazené sloupy,
ale celkové pojetí a rozvržení
mi připomíná pravěkou lokalitu Woodhenge poblíž Stonehenge v Anglii.
Poverty Point však vyniká velkým počtem těchto kruhových monumentů.
Kolik těch kruhů se zde nalézá?
Je jich tu asi kolem čtyřiceti.
A velikost?
Některé jsou poměrně malé, necelých 20 metrů v průměru,
některé dosahují 60 metrů i více,
ale jejich datování se velmi různí.
Byly vytvořeny v průběhu stovek let,
napříč generacemi pradávných Američanů,
kteří v průběhu času ladili jejich pozici a velikost.
Připomíná mi to Maltu, kde dávní stavitelé
měnili orientaci megalitických chrámů,
aby směřovaly k Siriu, což vyvrcholilo u Ġgantije.
A Göbekli Tepe v Turecku,
kde naši předkové během tisíce let
postavili řadu chrámů.
Věřím, že také sledovali pohyb hvězd.
Jsou to všechno obří projekty,
při nichž byly stavby stavěny znovu a znovu
a napříč pokoleními měnily svou pozici.
Je možné, že vícero kruhů v Poverty Pointu
mělo také odrážet cosi na nebesích?
Geometrický a astronomický aspekt místa dokládá
zevrubné a skutečně vědecké znalosti.
Tradiční archeologové se však zdráhají
hledat za dřevěnými kruhy Poverty Pointu cokoli astronomického.
Myslím, že to tu nedává smysl.
Proč by se lidé, kteří zde žili a vytvořili toto,
neměli zajímat o dění na obloze?
- To netvrdím. - Ne.
Jistě se zajímali.
Tak k jakému účelu podle vás sloužily?
Nevíme. Zatím nevíme,
zda kruhy měly astronomický účel.
Ano.
Starobylé kultury se velmi upínaly k obloze.
O to se spory nevedou,
pro archeology to však není podstatné.
Částečně je to podle mě způsobeno
tím, že většina archeologů astronomii vůbec nerozumí.
Toto je zkrátka neučili.
Navíc to vnímají tak, že jim do práce
mluví diletanti.
Netvrdím, že Poverty Point stvořila
ztracená vyspělá civilizace, po níž pátrám.
Zajímá mě ale původ
důmyslného použití astronomie a geometrie,
jehož jsme tu svědkem.
Existují důkazy, že pokročilá znalost
architektury, zeměměřičství a astronomie byla zděděná z dřívějších dob,
ale od koho, a jak moc dříve?
Neříkám, že staří Američané žijící zde
nebyli schopni dosáhnout astronomických poznatků
a použít jich na místě samostatně.
Právě naopak.
Myslím, že pojetí
považující původní obyvatele Ameriky za pouhé
lovce a sběrače je překonané.
Byli daleko inteligentnější a kultivovanější.
A jejich vidění Země v rámci kosmu,
vyjádřené uspořádáním v Poverty Pointu,
je v podstatě stejné
jako to, které jsme viděli po celém světě.
VELKÁ PYRAMIDA V CHOLULE MEXIKO
Ve středu pozornosti
stojí propojení Země a oblohy.
Poverty Point je pouze jedním z 800 míst stavitelů mohyl
dochovaných v celém státě Louisiana.
LOKALITA CAHOKIA ILLINOIS
A v celé Severní Americe
se z odhadovaného původního počtu milionu mohyl…
INDIÁNSKÉ MOHYLY ETOWAH GEORGIA
…dodnes stále dochovalo okolo 100 000.
FIGURÁLNÍ MOHYLY IOWA
Mezi jejich nejvelkolepější zástupce,
vyjadřující posvátné spojení Země a nebe,
patří mohyla v Ohiu, vzdálená bezmála tisíc kilometrů od Poverty Pointu.
Tato lokalita možná ukrývá tajemství k pochopení toho,
co se stalo se ztracenou civilizací, již hledám.
Na hřebeni hustě zalesněného kopce
leží úžasný příklad figurální mohyly.
Gigantický násep ve tvaru žijícího tvora.
V tomto případě se jedná o 400 metrů dlouhého hada.
Jmenuje se Hadí mohyla.
HADÍ MOHYLA
Od svinutého ocasu
pokračuje sedmi ohyby těla až k hlavě,
na níž jako by doširoka rozevřené čelisti tvořily oddělený oválný val.
Ani z výšky není jednoduché všechny detaily rozeznat.
Ale vezmeme-li v úvahu nové nálezy o původní stavbě
a odstraníme-li stromy,
získáme představu o tom, jak ve vrcholném období vypadala.
Hadí mohyla se od čelistí na severozápadě
k ocasu na jihozápadním cípu
kopce táhne v délce více než 400 metrů.
Původně se u hlavy nacházel kruh ze stojících kamenů.
Jeho účel je neznámý.
A hned za hlavou byly dvě zdobné nástavby,
jejichž úloha je také neznámá.
Hadí mohyla je pozoruhodná, půvabná stavba,
která u návštěvníků vzbuzuje úžas.
Očividně je toto místo starobylé a záhadné.
Ale kdo ji postavil a proč?
PAMĚTNÍ DESKA HADÍ MOHYLA
Na ceduli stojí, že byla postavena kolem roku 1 000 n. l.
původními obyvateli, o nichž se mluví jako o kultuře z Fort Ancient.
Ale tato cedule, stejně jako tolik jiných pamětních desek, se mýlí.
Pravda je taková, že nikdo doopravdy neví, jak stará Hadí mohyla je.
Datum 1 000 n. l.
bylo určeno podle pouhých dvou organických vzorků,
odebraných z částí mohyly, jež mohly být přestavěny později,
protože další archeologický výzkum objevil u úpatí hada vzorky
datované do doby 321 př. n. l.
Důkazy o tom, že Hadí mohyla
byla rekonstruována, jsou nesporné.
Podle mě sahají tyto úpravy hluboko do minulosti.
S přezkoumáním mé teorie je však jedna potíž.
Správci Hadí mohyly se rozhodli zakázat mi vstup.
Opakovaně jsme se snažili získat zde povolení natáčet,
ale bylo zamítnuto.
HADÍ MOHYLA
Na základě ideologických a poněkud osobních důvodů.
Přečtu vám jejich e-mail.
„Naší úlohou je zajistit
celistvost a zachování Hadí mohyly,
a to jak fyzicky,
tak co se týče její historické interpretace.“
„Protože teorie moderátora pořadu Grahama Hancocka
se neslučuje s tím,
co o Hadí mohyle s určitostí víme,
vaše žádost se zamítá.“
Správný výraz pro tuto takzvanou misi za zachování interpretace místa
by samozřejmě byl cenzura.
A jak jinak mohou archeologové efektivněji
cenzurovat lidi s opačným názorem, potlačovat jej a zašlapávat,
než když jim zabrání v přístupu do archeologických lokalit?
JE GRAHAM HANCOCK CVOK?
Toto se rozhodně nestalo poprvé.
Archeologové se tak bohužel chovají neustále
a systematicky.
Uplatňují cenzuru.
Cenzurují zesměšňováním a napadáním alternativních názorů.
Co přesně je tedy na mé teorii
tak nepřijatelné?
Prostě a jednoduše to, že si dovoluji prohlašovat,
že původ návrhu Hadí mohyly se může datovat
daleko dříve než do doby 300 př. n. l.,
do období o 10 000 let dříve, do konce poslední doby ledové.
A důkaz podle mě leží v jednom z jejích nejúžasnějších atributů,
který si tradiční archeologové nechtějí přiznat.
Jelikož se opět týká oblohy.
Když totiž poletíte nad Hadí mohylou o letním slunovratu, kolem 21. června,
okamžitě zpozorujete, že hadí čelisti
jsou téměř v přesné linii s bodem, kde zapadá slunce.
Toto se stane při západu slunce na letní slunovrat.
BATH, SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ 6. DUBNA 2019
Vidíte, že hlava hada jako by šla za sluncem,
a jak slunce klesá za obzor,
vidíte toto krásné spojení Země a oblohy jasněji
a majestátnost místa vás ohromí.
Každému je dnes zřejmé,
že hlava velkého hada směřuje právě tam.
Nicméně archeologové tento názor dlouho odmítali a ignorovali.
Organizace, která místo provozuje,
nechala hadí hlavu hustě zarůst stromy.
Asi chtějí turistům dopřát stín.
Místo toho jim však brání vidět,
že hlava hada je namířena přímo k západu slunce.
Jeff Wilson, který vlastní rozsáhlé pozemky sousedící s mohylou,
je předsedou nezávislého spolku Přátelé Hadí mohyly.
Jeho cílem je zachování a propagace této a jiných lokalit původních obyvatel.
Hadí mohyla je pro vás zjevně velmi důležitá.
Ano, je to pro mě osobní záležitost.
Je to nejduchovnější místo, jaké jsem kdy navštívil.
JEFF WILSON HISTORIK HADÍ MOHYLY
Je posvátné.
Po jeho návštěvě
odcházíte tímto zážitkem proměnění.
Je to nejúžasnější archeoastronomická lokalita u nás,
- určitě. - Ano.
Je to i tím, co se zjistilo nedávno. Že stavitelé mohyl
do návrhu Hadí mohyly chytře zabudovali celou řadu
propojení mezi nebem a zemí.
Střed druhého záhybu za hlavou
je namířen na východ, kde slunce vychází při letním slunovratu.
Střed následujícího ohybu
míří k východu slunce při jarní a podzimní rovnodennosti,
kdy jsou noc a den stejně dlouhé.
Střed posledního záhybu pak
směřuje k místu, kde slunce vychází při zimním slunovratu,
tedy v nejkratší den v roce.
A co se týče spletitě svinutého ocasu,
nakreslíte-li přímou čáru z jeho přesného středu
přes pant hadí čelisti,
zjistíte, že směřuje přesně ke skutečnému, astronomickému severu.
Přijít na to a postavit to tak,
aby do sebe v návrhu všechno astronomicky zapadalo,
- je úžasným dílem génia… - Je to geniální, ano.
…pravěkých původních obyvatel.
Ano. A tato genialita je přehlížena.
Berou archeologové astronomický aspekt tohoto místa vážně?
Bere jej vážně dostatek archeologů?
Ne, nemyslím si.
Jen velmi málo lidí mu věnuje pozornost nebo ho vůbec bere v potaz.
Jako by běžní archeologové chtěli, abychom věřili,
že všechna tato astronomická uspořádání jsou dílem náhody.
Myslím si, že můžeme říct, že dávní původní obyvatelé Ameriky
měli pokročilé znalosti zeměměřičství, geometrie a astronomie
a využívali je k vytvoření monumentálních památek,
z nichž většina byla bohužel vymazána z povrchu zemského.
Tato přesná orientace na slunce, navíc v tak gigantickém měřítku,
představuje pro lovce a sběrače žijící
ve 3. stol. př. n. l. mimořádný počin.
Ale existující důkazy naznačují, že hřeben s Hadí mohylou
byl posvátným místem již o tisíce let dříve.
Své kulturní stopy na Hadí mohyle zanechala
každá kultura, která zde kdy žila, až do poslední doby ledové.
Tato nepřetržitá přítomnost člověka podle mě
naznačuje, že toto místo je posvátné již velmi dlouho.
Správně.
A také to, že by to archeologická
interpretace měla zohlednit.
Zcela jistě by to měli zohlednit.
Ano.
Archeologové se již v minulosti mýlili a mohou být na omylu znovu.
Celkem vzato je jasné, že původ Hadí mohyly je složitý.
Co když rok 321 př. n. l. neoznačuje stavbu Hadí mohyly,
ale jen jednu z jejích mnoha rekonstrukcí?
Nezapomeňme, že zde máme co do činění s hadem,
a že hadi jsou známí tím, že umí svlékat kůži.
Tuto možnost podtrhuje unikátní pozice mohyly.
Není totiž tak docela dokonalá.
Slunce o letním slunovratu, když ho z ní pozorujeme dnes,
zapadá totiž o dva stupně mimo přesný střed čelistí.
Pouhým okem se nám zdá přesná dost.
Ale těžko uvěřit, že lidé, kteří navrhli a vybudovali
takto důmyslnou figurální mohylu, při znalosti všech mezníků v kalendáři,
by si nedali tu práci a nepostavili ji naprosto přesně.
Podle mě tak učinili.
Má to co dělat s tím, jak se Země během tisíciletí na své ose posouvá.
V souladu s jevem astronomům dlouho známým,
nazývaným šikmost ekliptiky.
Laicky řečeno
je Země vychýlená ze své osy,
ale její náklon není stejný a pevně daný.
Mění se v cyklech trvajících 41 000 let.
Během něj se mění zhruba o dva a půl stupně.
Natáčí se tam a zpět
a mění tím místo na obzoru, kde vychází slunce při letním slunovratu.
Místo otázky, proč hadí čelisti
nesměřují přesně na západ slunce při letním slunovratu,
bychom se možná měli zeptat jinak.
Vezmeme-li v potaz šikmost ekliptiky,
kdy byly otevřené čelisti a zapadající slunce seřazeny dokonale?
Nebylo to tisíc let nazpátek…
1 000 n. l.
…dokonce ani 2 300 let,
v době, do které archeologové datují začátky stavby mohyly.
Hadí ústa směřovala přímo ke slunci
zhruba před 12 800 lety…
10 800 př. n. l.
…na konci poslední doby ledové,
kdy hřeben, na němž had stojí,
představoval velice význačný bod.
Na samém vrcholu doby ledové, někdy před 20 000 lety…
TICHÝ OCEÁN - KORDILLERSKÝ LEDOVCOVÝ ŠTÍT SEV. AMERIKA - LAURENTINSKÝ LEDOVCOVÝ ŠTÍT
…byla velká část Severní Ameriky pokryta 2 km silným ledovým příkrovem.
Dnes je údolí s Hadí mohylou hustě zalesněná divočina,
ale podívejme se na něj jinak.
Představme si, jak vypadalo v poslední době ledové.
Přímo toto údolí, kde byl obrovský had postaven,
vlastně vyznačuje nejjižnější cíp, kam dosahoval severoamerický ledový štít.
Obří ledovcové útesy vystupující hned za tímto hřebenem
musely vypadat jako z fantastického románu.
Lidem, kteří v té době žili,
se musely jevit jako výsledek nějaké zlé magické síly.
Ale oslavování zastavení postupu ledovce nemělo dlouhého trvání,
protože někdy před 12 800 lety,
v době, kdy byl had v dokonalé linii s letním slunovratem,
došlo na planetě k velké události.
K čemusi apokalyptickému
v období zvaném mladší dryas.
Byla to doba obrovských klimatických změn a vzedmutí hladiny oceánů.
Lidstvo přežilo, ale mělo namále.
Fascinuje mě myšlenka, že Hadí mohyla, vzhledem ke své pozici při západu slunce
o letním slunovratu, mohla sloužit jako jakýsi ukazatel, určení data,
obracející pozornost k obloze před 12 800 lety,
v době globální katastrofy dost velké na to,
aby vyspělou civilizaci zničila.
Opět jsem si vzpomněl na Göbekli Tepe,
kde postavy tvorů, vyryté do velkolepého sloupu,
zřejmě znázorňují pozici hvězd při letním slunovratu
v období mladšího dryasu.
Podle mě není náhoda, že pozice hada vzhledem k slunovratu
naznačuje stejnou kataklyzmatickou epochu dějin.
Ale proč had?
Velmi relevantní se mi
v tomto ohledu zdají indiánské mýty a tradice,
podle nichž je obří had s katastrofálními změnami na Zemi přímo spojen.
Existuje stará pověst Irokézů,
kteří na svém vrcholu obývali území daleko ve státě Ohio.
Zlo je v této legendě ztělesněno obřím hadem s rohy.
Kdysi dávno sužoval vesnici obrovský had,
sídlící v nedalekém jezeře.
Velký duch na nebesích proto seslal na zem hrdinu, aby ho porazil.
V líté bitvě zasáhly hada blesky,
hřmot otřásal Zemí a výboje byly tak jasné,
že si lidé museli zacpat uši, zakrýt oči a jít se vyděšení schovat.
Dokonce i souhvězdí byla vytržena z noční oblohy
a dopadala na Zem, doprovázená výbuchy a spalujícím žárem.
Jedna hvězda spadla do jezera a rohatého hada zranila.
Jak velký had v bolesti máchl ocasem,
vytvořily se 30metrové vlny,
které na údolí seslaly řadu ničivých záplav.
Většina kmene nepřežila, ale had byl vypuzen.
KARAHAN TEPE TURECKO
Vyobrazení hada jsme již viděli v památkách po celém světě.
XOCHICALCO MEXIKO
Na mexických chrámech,
zasvěcených opeřenému hadu Quetzalcoatlovi,
vyrytá do chrámu Ġgantija na Maltě,
i jak prší z nebe na sloupech v Göbekli Tepe.
GÖBEKLI TEPE TURECKO
Je to mocný symbol,
nacházející se na místech, kde máme zrak obracet k obloze.
VELKÁ PYRAMIDA V CHOLULE MEXIKO
Proč?
Myslím, že na irokézské pověsti je víc než jen zrnko pravdy.
Možná hvězdy
nebo něco jim podobného skutečně dopadlo na Zemi.
Možná poté došlo k velké potopě,
jež byla součástí kataklyzmat, jež v mladším dryasu otřásla zemí.
Pokud byla Hadí mohyla prvně navržena
někdy kolem poslední doby ledové, jak se domnívám,
pak její úlohou mohlo být předat vzkaz do budoucnosti,
nebo dokonce varovat před tím, co zhruba před 12 800 lety
zapříčinilo apokalyptické události,
a nabádat lidi k tomu, aby se měli na pozoru před hvězdami letícími z oblohy.
Čtvrt zeměkoule odsud
nalezneme důkaz, že i jiní z našich předků žili
v hrůze před hrozbou shůry,
a přijali opatření, aby se chránili,
a to v srdci Kappadokie v dnešním Turecku,
kam se vydám příště.
Překlad titulků: Vixo