NETFLIXOVA SERIJA
Kad su ljudi naselili Ameriku?
Ako ste pohađali školu između 1960. i 2010. godine,
vjerojatno ste čuli sljedeću priču:
za vrijeme posljednjeg ledenog doba, lovci-sakupljači
prešli su kopneni most koji je spajao Aziju i Sjevernu Ameriku,
na mjestu današnjeg Beringovog prolaza.
Prije otprilike 13 000 godina led se počeo topiti,
pa su migrirali na jug, u središte današnjeg SAD-a.
Arheolozi su bili uvjereni
da Amerika nije bila nastanjena sve do prije 13 000 godina.
Bilo je to prevladavajuće razmišljanje istraživača drevne Amerike.
Ali bilo je pogrešno.
Ta je predodžba preokrenuta
otkrićem mnogo starijih arheoloških ostataka.
U pustinji Novog Meksika nađeni su fosilizirani otisci stopala
stari 22 000 godina. Ostavljeni su na vrhuncu ledenog doba.
Iako su još osporavani,
pojavili su se još raniji tragovi ljudi,
stari čak do 130 000 godina.
Krajnje je vrijeme da razmislimo o vremenskom slijedu
priče o ljudima u Americi.
IZGUBLJENA CIVILIZACIJA AMERIKE
U Sjevernoj Americi ostalo je veoma malo drevnih spomenika.
Preko 90 % građevina opisanih u 19. stoljeću
više ne postoji.
Od 10 % preostalih,
većina je vandalizirana i uništena.
Uznemirujuća je pomisao na sve dragocjene tajne drevnih ljudi
izgubljene u razdoblju otimanja zemlje
i sustavnog uništavanja domorodačkih vjerovanja,
tradicija i spomenika.
Preostali lokaliteti
mogli bi igrati ključnu ulogu u potrazi za izgubljenom civilizacijom.
Lokaliteti poput ovoga, poznatog po imenu Poverty Point.
Lokalitet je ime dobio
po plantaži koja je nekoć bila ovdje,
samo 25 km zapadno
od rijeke Mississippi, na sjeveroistoku Louisiane.
Dugo se vjerovalo da je ovo samo slikovito brdo
koje se izdiže iz oranice.
Ali ovo nije samo brdo.
Arheolozi više ne poriču
da je riječ o umjetnoj zemljanoj građevini,
danas poznatoj kao humak A.
Kad su otkrili da je okoliš
prepun glinenih artefakata i figura ljudi,
arheolozi su shvatili da je humak A dio mnogo većeg drevnog kompleksa.
Isplati se uspeti na humak A.
Perspektiva je odavde bitno drukčija.
Odmah sam primijetio koliko je zemlja ovdje ravna.
Uklonite li stabla, a drevni narodi vjerojatno jesu,
možete vidjeti obzor u svim smjerovima.
Ali ovo nije bila obrambena građevina. Koja joj je onda bila svrha?
Čak i odavde, teško je dobiti potpuni uvid.
Ali imamo predodžbu o tome kako je lokalitet nekada izgledao.
I nije bio nalik ni na što drugo u drevnom svijetu.
Humak A vjerojatno je bio visok tridesetak metara.
Nalazio se do trga veličine 17 hektara,
koji je sadržavao šest koncentričnih grebena.
Svaki je greben bio visok do 180 cm i imao je ravan vrh.
Zajedno su činili polukrug promjera 1,2 km
s nizom prolaza
nalik na svojevrsni amfiteatar.
U blizini je šest golemih umjetnih humaka
koje su arheolozi nazvali slovima A do F.
Poverty Point jedan je od najvećih
i najsloženijih drevnih lokaliteta Sj. Amerike.
Njegovi najstariji dijelovi stari su 3700 godina.
1700 g. pr. n. e.
Izgrađen je prije pojave poljodjelstva i uzgoja stoke.
Drevni Amerikanci iz Poverty Pointa
sljedećih su 600 godina
razvijali i nadograđivali ovaj lokalitet.
Zašto?
Ne postoje zapisi ni predaje
koji bi nam otkrili svrhu Poverty Pointa,
pa arheolozi mogu samo nagađati.
Upravitelj lokaliteta, povjesničar Mark Brink ml.,
priznaje da tradicionalna arheologija
nije uspjela doznati mnogo o ovom tajanstvenom mjestu.
Recite mi sve što znate.
UPRAVITELJ LOKALITETA
Humak A je golem.
Tada je to bio najveći humak izgrađen na zapadnoj hemisferi.
Poverty Point bio je središte nečeg zaista važnog.
Očito su imali snažan motiv za izgradnju.
Znate li što bi taj motiv mogao biti?
Zaista ne znamo.
Bio je svojevrsno obredno središte, ali ne znamo više od toga.
-Možemo li dodati „još”? -Da.
Ali imamo predodžbu
o tome zašto je izgrađen ovdje, a ne negdje drugdje,
a to ima veze s još drevnijim lokalitetom koji se nalazi tri kilometra južno.
Krenemo li na jug…
BATH, UJEDINJENO KRALJEVSTVO 6. TRAVNJA 2019.
…doći ćemo do humka Lower Jackson.
Tri humka Poverty Pointa
savršeno su poravnani s humkom Lower Jackson.
PUT - HUMAK B - HUMAK A - HUMAK E HUMAK MOTLEY - LOUISIANA
STAZA DREVNIH HUMAKA HUMAK LOWER JACKSON
Humak Lower Jackson mnogo je stariji od Poverty Pointa.
Potječe iz 3500. g. pr. n. e. Star je 5500 godina.
Graditelji Poverty Pointa ne samo da su bili svjesni tog humka,
već su na njemu temeljili ostatak građevine.
Drevni su graditelji očito poznavali geografiju
i znali usmjeriti građevine k pravom sjeveru.
Ali u Poverty Pointu postoji još nešto
što arheolozi nerado priznaju,
a sadržano je u njegovoj jedinstvenoj geometriji.
Zbog pogleda na obzor u svim smjerovima
mogli su motriti izlazak i zalazak Sunca, Mjeseca i zvijezda.
Ovo je mjesto za astronome.
Većina nas nije toga svjesna. Kako bismo bili?
Sve je zagađeno svjetlom.
Jedva vidimo noćno nebo.
Ali da ste pripadnik drevnog naroda i proučavate nebesa,
primijetili biste ovu pojavu.
Sunce zastajkuje na određenim mjestima na obzoru.
Zovemo ih solsticiji.
Sunce zastane na ljetni solsticij.
Ostaje na istom mjestu dva ili tri dana.
Zatim krene unatrag, poput njihanja klatna duž obzora.
Isto je i na zimski solsticij.
Arheoastronom William Romain otkrio je da su ti važni datumi,
solsticiji, najduži i najkraći dani godine,
u Poverty Pointu označeni
vješto osmišljenim sustavom poravnanja.
Stanete li na istočni kraj ovala
u središtu ceremonijalnog trga,
Sunce na ljetni solsticij zalazi za humak B,
najstariji humak.
S istog gledišta
Sunce na zimski solsticij zalazi za humak E.
Pomaknemo li se na zapadni rub ovala,
vidjet ćemo da Sunce na ljetni solsticij izlazi nad humkom C,
a na zimski solsticij izlazi nad humkom D.
Pogledamo li na zapad preko središta trga
na proljetni ili jesenski ekvinocij,
Sunce se naizgled spušta sjevernim rubom humka A
prije nego što zađe iza obzora.
Poverty Point možda ima još građevina
osmišljenih da prate promjene na nebu.
U jednom kutu lokaliteta
arheolozi su pronašli velik krug načinjen od rupa,
koje su danas označene bijelim stupovima.
Ne znamo koliko su izvorni stupovi bili visoki,
ali cjelokupnom koncepcijom i dizajnom
ovo me podsjeća na Woodhenge, nedaleko od Stonehengea u Engleskoj.
Poverty Point jedinstven je po broju drvenih krugova.
Koliko je ovdje krugova?
Barem četrdeset.
A promjer?
Neki su mali, promjera dvadesetak metara.
Drugi su veći, promjera šezdesetak ili više metara.
Ali datumi su drastično različiti.
Građeni su tijekom stotina godina.
Gradili su ih naraštaji drevnih Amerikanaca,
koji su s vremenom prilagođavali njihov položaj.
Sjetio sam se Malte, gdje su megalitski graditelji
neprestano mijenjali orijentaciju hramova
kako bi pratili zvijezdu Sirius, što je kulminiralo Ggantijom.
I Göbekli Tepea u Turskoj,
gdje su drevni ljudi izgradili niz hramova
tijekom razdoblja od otprilike tisuću godina
koji su, vjerujem, također pratili kretanje zvijezda.
Sve su to golemi projekti
s građevinama koje su uvijek iznova gradili
i mijenjali im orijentaciju kroz više naraštaja.
Jesu li i brojni krugovi sa stupovima u Poverty Pointu
osmišljeni da prate neko kretanje na nebesima?
Iz geometrije i astronomije ovog lokaliteta
da se naslutiti poznavanje znanosti graditelja.
No tradicionalni arheolozi odbijaju
priznati povezanost drvenih krugova s astronomijom.
Mislim da ovdje to nema smisla.
Zašto ljude koji su ovdje živjeli i sve izgradili
ne bi zanimalo nebo?
-Ne kažem da nije. -Ne.
Sigurno ih je zanimalo.
Čemu su onda krugovi služili?
Ne znamo. Još ne znamo
jesu li korišteni u astronomske svrhe.
Da.
Drevne kulture bile su usredotočene na nebo.
To nitko ne opovrgava,
ali arheolozi to smatraju nevažnim.
Mislim da je djelomičan razlog tomu
to što većina arheologa uopće ne razumije astronomiju.
Nisu ih tome učili.
Drugi je razlog to što smatraju
da se tako drugi ubacuju na njihov teren.
Ne tvrdim da je Poverty Point
djelo napredne civilizacije koju tražim.
Ali zanima me odakle im
složeno poznavanje astronomije i geometrije
koje su ovdje prikazali.
Postoje dokazi da je znanje arhitekture,
mjerenja tla i astronomije naslijeđeno iz prošlosti.
Ali od koga su ga naslijedili, i kada?
Ne tvrdim da drevni Amerikanci
nisu mogli sami otkriti i uključiti
astronomske spoznaje u svoje građevine.
Naprotiv.
Prošli smo točku
gdje možemo smatrati drevne američke domoroce
samo lovcima-sakupljačima.
Bilo su mnogo složeniji i napredniji.
A njihova vizija Zemljina mjesta u svemiru,
izražena poravnanjima u Poverty Pointu,
ista je vizija
koju viđamo na drugim drevnim građevinama.
VELIKA PIRAMIDA U CHOLULI - MEKSIKO
Dijele isti fokus
na svetu povezanost Zemlje i neba.
KARNAK - EGIPAT
Poverty Point samo je jedna od 800 građevina graditelja humaka
koje su opstale u državi Louisiani.
U cijeloj Sjevernoj Americi
od procijenjenih milijun humaka…
INDIJANSKI HUMAK U ETOWI - GEORGIA
…ostalo ih je otprilike 100 000.
STILIZIRANI HUMCI - IOWA
Među njima, najspektakularniji humak
koji dočarava svetu poveznicu Zemlje i neba
nalazi se oko 1000 km sjeveroistočno od Poverty Pointa, u Ohiju.
Taj lokalitet možda sadržava dokaze
o sudbini izgubljene civilizacije koju tražim.
Na vrhu grebena obraslog gustom šumom
nalazi se dojmljiv primjer stiliziranog humka,
divovskog komada zemlje oblikovanog u živo biće.
U ovome slučaju radi se o 400-metarskoj zmiji.
Zove se Zmijski humak.
ZMIJSKI HUMAK
Zmija ima uvijeni rep,
tijelo sa sedam vijuga
i razjapljene čeljusti koje žele progutati drugi komad zemlje.
Čak je i iz zraka teško razaznati sve detalje.
Ali uzmemo li u obzir nova otkrića o njegovoj gradnji
i uklonimo li stabla,
možemo vidjeti kako je lik izgledao na vrhuncu.
Zmijski humak dug je više od 400 m
od čeljusti na sjeverozapadu
do repa na jugoistočnom kraju brijega.
Na glavi je nekoć bio krug uspravnog kamenja,
čiju svrhu ne znamo.
Iza glave su dva ukrasna produžetka,
čiju svrhu također ne znamo.
Zmijski humak nevjerojatna je, elegantna građevina,
koja posjetitelje ispunjava čuđenjem.
Očito je riječ o drevnom i tajanstvenom mjestu.
Ali tko je izgradio golemi lik, i zašto?
OHIO - POVIJESNA OZNAKA
Znak na lokalitetu kaže da su ga 1000. g.
izgradili domoroci koje zovemo kultura Fort Ancient.
Ali ovaj znak, poput mnogih, griješi.
Istina je da nitko ne zna koliko je Zmijski humak zapravo star.
Tisućita godina
dobivena je na temelju dvaju organskih uzoraka
s dijelova humka koji su možda nadograđivani.
Drugim su arheološkim istraživanjem u podnožju humka nađeni uzorci
iz 321. g. pr. n. e.
Postoje jasni dokazi
da je Zmijski humak obnavljan.
Vjerojatno te obnove sežu duboko u prošlost.
Ali nešto me sprječava da istražim tu teoriju.
Administratori Zmijskog humka zabranili su mi pristup.
Više smo puta tražili dopuštenje za snimanje,
ali odbili su nas.
ZMIJSKI HUMAK
Na temelju ideoloških i osobnih razloga.
Pročitat ću vam njihov e-mail.
„Naša je uloga pobrinuti se
za očuvanje integriteta Zmijskog humka,
kako njegova oblika,
tako i povijesne interpretacije.
Kako voditelj emisije Graham Hancock
predstavlja teoriju koja se ne podudara
s istinitim činjenicama o Zmijskom humku,
moramo odbiti vaš zahtjev.”
Prava riječ za ovu tobožnju misiju zaštite lokaliteta
jest „cenzura”.
A postoji li učinkovitiji način
da arheolozi cenzuriraju mišljenja s kojima se ne slažu
nego da odbijaju pristup arheološkim lokalitetima?
JE LI GRAHAM HANCOCK SKRENUO?
Ovo nije prvi put da se takvo što dogodilo.
Nažalost, takvo je ponašanje uvriježeno
među arheolozima.
Oni provode cenzuru.
Čine to ismijavajući alternativne ideje.
Što se to u mojoj teoriji
smatra toliko nepoželjnim?
Razlog je to što se usuđujem sugerirati
da je ideja koja je nadahnula Zmijski humak
mnogo starija od 300. g. pr. n. e.
Da potječe s kraja posljednjeg ledenog doba, više od 10 000 godina prije.
Dokaz se nalazi u jednoj od najdojmljivijih značajki humka,
koju tradicionalni arheolozi ne žele priznati
jer ima veze s nebesima.
Letite li iznad Zmijskog humka na ljetni solsticij, 21. lipnja,
odmah ćete primijetiti da su čeljusti zmije
gotovo savršeno poravnane s mjestom zalaska Sunca.
Evo što se događa kad Sunce zalazi na ljetni solsticij.
BATH, UJEDINJENO KRALJEVSTVO 6. TRAVNJA 2019.
Glava zmije kao da traži Sunce.
Kako Sunce zalazi, sve se jasnije vidi
to predivno poravnanje Zemlje i neba.
Obuzme vas veličanstvenost lokaliteta.
Danas je svima očito
da glava zmije pokazuje na zalazak Sunca.
Ali arheolozi su dugo zanemarivali i odbacivali tu zamisao.
Organizacija koja upravlja lokalitetom
dopustila je rast brojnih stabala oko glave zmije.
Smatraju da to turistima pruža hlad.
Ali umanjuje snažan dojam
koji dobijete kad vidite da glava zmije pokazuje na zalazak.
Jeff Wilson, vlasnik većine zemljišta pored drevnog stiliziranog humka,
predsjednik je neovisne skupine zvane Prijatelji Zmijskog humka,
posvećene očuvanju i promidžbi ovoga i drugih lokaliteta drevnih Indijanaca.
Zmijski humak očito vam je vrlo važan.
Da, na osobnoj razini.
To je jedno od najduhovnijih mjesta koje sam posjetio.
POVJESNIČAR ZMIJSKOG HUMKA
To je sveto mjesto.
Kad prvi put dođete onamo,
to vas iskustvo posve promijeni.
To je najnevjerojatniji arheoastronomski lokalitet Sj. Amerike.
Bez konkurencije.
A takav je zbog nedavnog otkrića da su graditelji humaka
vješto uklopili cijeli niz poravnanja između Zemlje i neba
u konstrukciju Zmijskog humka.
Središnji dio drugog zavoja iza glave zmije
usmjeren je na istok, prema mjestu gdje Sunce izlazi na ljetni solsticij,
a središnji dio sljedećeg zavoja
pokazuje na izlaske Sunca tijekom proljetnog i jesenskog ekvinocija,
kad su dan i noć jednake duljine.
Središnji dio posljednjeg zavoja
pokazuje na mjesto gdje Sunce izlazi na zimski solsticij,
najkraći dan godine.
Što se tiče uvijenog repa,
ako povučete liniju iz njegove sredine
kroz zglob zmijskih čeljusti,
vidjet ćete da je usmjerena prema pravom astronomskom sjeveru.
Izgraditi takvo što
i uključiti sva ta astronomska poravnanja u dizajn…
-To je genijalno. -Jest.
A djelo je drevnih Indijanaca.
Da. A tu genijalnost često previde.
Shvaćaju li arheolozi ozbiljno ta astronomska poravnanja?
Ili barem značajan broj arheologa?
Ne bih rekao.
Malo ih je koji uopće obraćaju pozornost na to.
Kao da tradicionalni arheolozi žele da pomislimo
da su sva ta astronomska poravnanja slučajna.
Mislim da možemo tvrditi da su se drevni Indijanci
razumjeli u geodeziju, geometriju i astronomiju.
Te su vještine upotrijebili za izradu golemih spomenika.
Većina je, nažalost, uklonjena.
Precizna poravnanja u tako ogromnim razmjerima
nevjerojatno su postignuće za lovce-sakupljače
koji su živjeli u 300. g. pr. n. e.
Ali određeni dokazi ukazuju na to da se greben na kojem je humak
smatrao svetim i tisućama godina prije toga.
Sve kulture koje su ikad bile ovdje,
sve do posljednjeg ledenog doba, ostavile su tragove na Zmijskom humku.
Kontinuirano prisustvo ljudi na ovom području
daje mi do znanja da je ovaj lokalitet već jako dugo sveto mjesto.
Da.
Čini mi se da bi to trebalo spomenuti
u sklopu arheološkog narativa.
To bi trebalo biti dio priče.
Da.
Arheolozi su već bili u krivu i mogli bi opet biti.
Sve u svemu, očito je da je porijeklo Zmijskog humka složeno.
Što ako 321. g. pr. n. e. nije godina kad je Zmijski humak izgrađen,
već datum jedne od brojnih obnova?
Nemojmo zaboraviti da je riječ o zmiji.
Zmije su bića poznata po mijenjanju kože.
To bi objasnilo neobično poravnanje Zmijskog humka.
Ono nije posve savršeno.
Gledamo li sa Zmijskog humka zalazak Sunca na ljetni solsticij,
Sunce zalazi dva stupnja od samog središta čeljusti.
To golim okom nije velika razlika.
Ali teško je zamisliti da bi ljudi koji su osmislili i izradili
tako složen stilizirani humak, koji prati toliko kalendarskih pojava,
uložili sav taj trud, a da krajnji rezultat nije savršeno točan.
Ja mislim da je bio točan.
Sve je posljedica pomaka Zemljine osi tijekom tisućljeća.
Astronomi već dugo znaju za tu pojavu
i zovu je „nagnutost ekliptike”.
Jednostavno rečeno,
znamo da je Zemljina os nagnuta,
ali taj nagib nije nepromjenjiv.
Mijenja se kroz razdoblje od 41 000 godina.
Promijeni se za otprilike dva i pol stupnja.
Njiše se naprijed-natrag,
što utječe na položaj izlaska Sunca na ljetni solsticij.
Umjesto da se pitamo zašto čeljusti zmije
nisu savršeno poravnane sa zalaskom Sunca na ljetni solsticij,
možemo se pitati nešto drugo.
Kada su se, uzmemo li u obzir ekliptiku,
čeljusti zmije i zalazak Sunca savršeno podudarali?
To nije bilo prije tisuću godina…
1000. g.
…pa čak ni prije 2300 godina,
kada je, prema arheolozima, Zmijski humak navodno izgrađen.
Čeljusti zmije točno su pokazivale Sunce
prije otprilike 12 800 godina…
10 800. g. pr. n. e.
…na kraju posljednjeg ledenog doba…
kad je greben s humkom
bio na iznimno značajnom mjestu.
Na vrhuncu ledenog doba, prije otprilike 20 000 godina…
TIHI OCEAN - KORDILJERSKI LEDENI POKROV SJ. AMERIKA - LAURENTIDSKI LEDENI POKROV
…veći dio Sjeverne Amerike pokrivao je ledeni pokrov dubok više od 1,5 km.
Dolina Zmijskog humka u Ohiju danas je divljina obrasla šumom,
ali nemojmo je gledati kakva je sad.
Pogledajmo kakva je bila tijekom posljednjeg ledenog doba.
Ova dolina, gdje je izgrađena velika zmija,
zapravo je najjužnija točka do koje se prostirao sjevernoamerički ledeni pokrov.
Goleme ledene litice koje su se uzdizale uz greben
izgledale su kao nešto iz romana fantastike.
Ljudima koji su tada živjeli ovdje
zacijelo se činilo da je to djelo neke dobroćudne čarobne sile.
Ali slavlje zbog zaustavljanja leda nije dugo trajalo
jer se prije 12 800 godina,
kad je zmija bila savršeno poravnana s ljetnim solsticijem,
nešto značajno događalo diljem planeta.
Apokaliptično razdoblje
koje zovemo mlađi drijas.
Bilo je to razdoblje brzih klimatskih promjena i porasta razine mora.
Čovječanstvo je preživjelo, ali jedva.
Zanimljivo je to što u pogledu svog poravnanja s ljetnim solsticijem
Zmijski humak služi kao putokaz, datumska oznaka
koja usmjerava našu pozornost na nebo prije 12 800 godina,
kada se dogodila globalna kataklizma
dovoljno velika da uništi naprednu civilizaciju.
Opet se prisjećam Göbekli Tepea,
gdje figure urezane u jedan od najspektakularnijih stupova
naizgled pokazuju na položaj zvijezda na ljetni solsticij
tijekom razdoblja mlađeg drijasa.
Po mom mišljenju, nije slučajnost što solsticijsko poravnanje zmije
također ukazuje na istu kataklizmičnu epohu.
Ali zašto lik zmije?
Vjerujem da su vrlo važni
brojni mitovi i predaje Indijanaca,
prema kojima su divovske zmije izravno povezane s kataklizmama.
Postoji drevna legenda Irokeza,
čiji se teritorij na vrhu njihove moći prostirao duboko u Ohio.
Zlikovac u toj legendi golema je rogata zmija.
Nekad davno, selo je napadala velika zmija
iz obližnjeg jezera.
Veliki duh na nebu poslao je junaka da je pobijedi.
U ljutoj borbi munje su pogodile zmiju,
snažan zvuk zatresao je Zemlju, a bljeskovi su bili tako jarki
da su ljudi prekrivali oči i uši te se skrivali u strahu.
Zviježđa su se odlomila s neba
i pala na Zemlju popraćena zastrašujućim praskom i golemom vrućinom.
Jedna je zvijezda pala u jezero i ranila rogatu zmiju.
Dok je ranjena zmija udarala repom,
stvorila je 30-metarske valove,
koji su tutnjali dolinama u nizu ogromnih poplava.
Većina plemena nije preživjela, ali zmija se povukla.
KARAHAN TEPE - TURSKA
Već smo vidjeli zmijolike figure u drevnim spomenicima diljem svijeta.
XOCHICALCO - MEKSIKO
U meksičkim hramovima
posvećenima Quetzalcoatlu, pernatoj zmiji.
U hramu Ggantiji na Malti.
I kako padaju s neba na stupovima Göbekli Tepea.
GÖBEKLI TEPE - TURSKA
Zmije su moćan simbol
koji nalazimo u građevinama koje nas pozivaju da gledamo u nebo.
VELIKA PIRAMIDA U CHOLULI - MEKSIKO
Zašto?
Mislim da je irokeška legenda istinitija nego što mislimo.
Možda su zvijezde,
ili nešto nalik na zvijezde, zaista pale na Zemlju.
Možda je zatim uslijedio veliki potop
u sklopu dramatičnih kataklizama mlađeg drijasa.
Ako je Zmijski humak izgrađen
krajem posljednjeg ledenog doba, a vjerujem da jest,
možda mu je namjena bila poslati u budućnost poruku
ili upozorenje na ono što je izazvalo apokalipsu
prije otprilike 12 800 godina.
Upozorenje da pogledamo uvis i tražimo zvijezde koje padaju s neba.
Na četvrtinu puta oko Zemlje
nalaze se dokazi da su i drugi drevni narodi živjeli u strahu
od nebeskih prijetnji
te su poduzimali korake da se zaštite.
Duboko u srcu Kapadokije, u današnjoj Turskoj.
To je moje sljedeće odredište.
Prijevod titlova: Srđan Kos