‏- סדרה של NETFLIX -
‏מתי בני האדם הגיעו ליבשת אמריקה לראשונה?
‏אם למדתם בבית הספר מתישהו בין 1960 ל-2010,
‏רוב הסיכויים שלימדו אתכם את הסיפור הבא.
‏שבמהלך עידן הקרח האחרון, ‏חבורות של ציידים-לקטים
‏חצו את גשר האדמה ‏שחיבר בין אסיה לצפון אמריקה,
‏במקום שבו נמצא היום מצר ברינג.
‏ושלפני כ-13,000 שנים, כשהקרח נמס,
‏הם נדדו דרומה למרכז יבשת אמריקה.
‏הארכאולוגיה הייתה משוכנעת שיבשת אמריקה
‏לא הייתה מאוכלסת על ידי בני אדם ‏עד לפני כ-13,000 שנים.
‏זו הייתה פרדיגמה דומיננטית ‏בלימודי אמריקה העתיקה.
‏אבל היא הייתה שגויה.
‏הרעיון הישן נהפך על פיו לגמרי
‏כששרידים ארכאולוגיים קדומים בהרבה התגלו.
‏טביעות רגליים אנושיות מאובנות ‏נמצאו במדבר ניו מקסיקו,
‏והן מתוארכות ללפני 22,000 שנה, ‏שיאו של עידן הקרח האחרון.
‏ולמרות שעדיין מערערים עליהן,
‏ראיות לנוכחות אנושית קדומה יותר,
‏מתוארכות עד כ-130,000 שנה אחורה, ‏החלו להיחשף לאחרונה.
‏הגיע הזמן לשקול מחדש את כל ציר הזמנים
‏של הסיפור האנושי ביבשת אמריקה.
‏- הציוויליזציה האבודה של אמריקה -
‏מעט מאוד נותר ‏מהאנדרטאות העתיקות של אמריקה הצפונית.
‏יותר מ-90 אחוז מהמבנים שתועדו במאה ה-19
‏כבר אינם,
‏ומתוך עשרת האחוזים הנותרים,
‏הרוב הגדול הושחת והושמד.
‏מטריד לדמיין אילו סודות יקרים של הקדמונים
‏אבדו במלחמות כיבוש קולוניאליות,
‏וברמיסה השיטתית של אמונות ילידיות,
‏מסורות ילידיות, והאנדרטאות שבאו בעקבותיהן.
‏לאתרים הספורים ששרדו
‏עשויה להיות חשיבות קריטית ‏בביסוס האפשרות של ציוויליזציה אבודה.
‏אתרים כמו זה, הידוע כפוברטי פוינט.
‏- פוברטי פוינט -
‏הוא קיבל את שמו יוצא הדופן
‏מהמטע שהיה במקום זה בעבר…
‏- ארקנסו - לואיזיאנה - נהר באיו מייקון -
‏- נהר המיסיסיפי - ויקסבורג ‏מיסיסיפי - ג'קסון -
‏במרחק 24 ק"מ ממערב
‏לנהר המיסיסיפי שבצפון-מזרח לואיזיאנה.
‏במשך זמן רב, חשבו שזו סתם גבעה יפה
‏שמתנשאת מעל הקרקע החקלאית.
‏אבל זו לא סתם גבעה.
‏ארכאולוגים כבר לא מטילים ספק
‏בעובדה שזה מבנה עפר ענק מעשה ידי אדם,
‏הידוע כיום כ"תל איי".
‏וכשגילו שבאזור שמסביבו
‏מפוזרים חפצי חרס ודמויות אדם…
‏ארכאולוגים הבינו ש"תל איי" ‏הוא חלק ממתחם עתיק גדול בהרבה.
‏הטיפוס על "תל איי" ממש שווה את המאמץ.
‏מקבלים פה פרספקטיבה ‏שלא מקבלים בגובה הקרקע.
‏מיד שמתי לב עד כמה שטוחה האדמה.
‏אם מסירים את העצים, ‏ואני מאמין שהקדמונים עשו כך,
‏מקבלים אופק שטוח לגמרי ‏בזווית 360 מעלות מסביב.
‏אבל זה לא מבנה הגנתי. אז מה הוא?
‏אפילו מלמעלה, קשה לקבל תמונה מלאה.
‏אבל יש לנו רעיון ‏לגבי המבנה המקורי של האתר.
‏והוא לא דומה לשום דבר אחר מהעולם העתיק.
‏"תל איי" כנראה התנשא במקור ‏לגובה של כ-30 מטר,
‏ועיגן רחבה של 174 דונם.
‏עם שישה רכסים בעלי מרכז משותף,
‏כשכל אחד מהם הגיע ‏לפסגה משוטחת בגובה של כמטר ושמונים,
‏היוצרים חצי עיגול בקוטר של 1,200 מטר,
‏ומחולקים לסדרת מעברים
‏כמו מין אמפיתאטרון.
‏ובסביבה פזורים לא פחות ‏משישה תילים מסיביים מעשה ידי אדם,
‏שאותם תייגו ארכאולוגים ‏פשוט כאותיות איי עד אף.
‏- איי - בי - סי - די - אי - אף -
‏פוברטי פוינט הוא אחד מהאתרים
‏העתיקים הגדולים והמורכבים ביותר ‏בצפון אמריקה.
‏החלקים הישנים ביותר שלו ‏מתוארכים ללפני 3,700 שנים…
‏- 1,700 לפנה"ס -
‏הרבה לפני שהבנאים שלו ‏עבדו את האדמה או גידלו בעלי חיים.
‏והאמריקאים הקדמונים שחיו בפוברטי פוינט
‏המשיכו ב-600 השנים הבאות
‏לפתח ולשפר את האתר.
‏למה?
‏לא שרדו תיעודים או מסורות
‏שיספרו לנו מה הייתה מטרת פוברטי פוינט.
‏כל מה שיש לארכאולוגים הם ניחושים.
‏מנהל האתר וההיסטוריון, מארק ברינק ג'וניור,
‏מודה ברצון שהזרם המרכזי בארכאולוגיה
‏לא הצליח לאשר הרבה לגבי אתר מסתורי זה.
‏ספר לי כל מה שאתה יודע על האתר הזה.
‏- מארק ברינק ג'וניור ‏מנהל אתר -
‏"תל איי" הוא מסיבי,
‏התל הגדול ביותר שנבנה ‏בחצי המערבי של כדור הארץ באותה תקופה,
‏מה שמראה שפוברטי פוינט ‏היה מרכזו של משהו גדול באמת.
‏הדבר מרמז, אם כך, על מניע חזק לבנייתו.
‏יש לך רעיונות לגבי המניע הזה?
‏אנחנו באמת לא יודעים.
‏זה היה מרכז טקסי מסיבה מסוימת, ‏אבל אין לנו עדיין מושג.
‏אנחנו יכולים להוסיף "עדיין"? ‏-כן.
‏דווקא יש לנו מושג
‏מדוע הוא נבנה פה ולא במקום אחר,
‏והדבר קשור לאתר עתיק אפילו יותר ‏שנמצא שלושה ק"מ דרומית למקום.
‏כשמדרימים מפוברטי פוינט…
‏- באת', בריטניה ‏שישה באפריל, 2019 -
‏מגיעים למקום בשם לוור ג'קסון מאונד.
‏ושלושת התילים המרכזיים של פוברטי פוינט
‏מסודרים בדיוק מצפון לדרום ‏ביחד עם לוור ג'קסון מאונד.
‏- מעבר - תל בי - תל איי - תל אי - ‏תל מוטלי - לואיזיאנה -
‏- מסלול תילים עתיקים ‏לוור ג'קסון מאונד -
‏ולוור ג'קסון מאונד ‏עתיק בהרבה מפוברטי פוינט.
‏הוא מתוארך לשנת 3,500 לפנה"ס, ‏בן 5,500 שנה.
‏ולמרות זאת, היוצרים של פוברטי פוינט ‏לא רק היו מודעים לקיומו,
‏הם גם השתמשו בו כעוגן לכל האתר שלהם.
‏ברור שהבונים העתיקים הבינו בגאוגרפיה
‏וידעו איך לבנות בכיוון הצפון האמיתי.
‏אבל קורה פה, בפוברטי פוינט, עוד משהו
‏שארכאולוגים לא אוהבים להודות בו,
‏מקודד בגאומטריה המיוחדת שלו.
‏תבינו, האופק השטוח מכל עבר מאפשר צפייה
‏בעלייתם ושקיעתם של השמש, הירח והכוכבים.
‏זה מקום לאסטרונומים.
‏רובנו לא מודעים לכך כיום. למה שנהיה?
‏אנו חיים בערים מזוהמות באור.
‏אנחנו בקושי יכולים לראות את שמי הלילה,
‏אבל אילו הייתם בני אדם קדומים, ‏וחקרתם את השמיים,
‏הייתם שמים לב לתופעה הזו.
‏לשמש יש נקודות עצירה באופק.
‏הן נקראות נקודות ההיפוך.
‏השמש עוצרת בנקודת ההיפוך הקיצית,
‏נשארת כמעט באותו מקום במשך יומיים-שלושה,
‏ואז מתחילה לחזור ‏כמו תנודת מטוטלת לאורך האופק.
‏כך גם בנקודת ההיפוך החורפית.
‏הארכאואסטרונום ויליאם רומיין ‏גילה שהתאריכים החשובים האלה,
‏מועדי ההיפוך, ‏היום הארוך והקצר ביותר בשנה בהתאמה,
‏למעשה צוינו בפוברטי פוינט
‏באמצעות מערכת יישורים שעוצבה במיומנות.
‏אם תעמדו בקצה המזרחי של השטח הסגלגל
‏במרכז הרחבה,
‏השקיעה בנקודת ההיפוך הקיצי ‏פונה ישירות ל"תל בי",
‏התל העתיק ביותר.
‏- בי -
‏ומאותה נקודת תצפית,
‏נקודת ההיפוך הקיצית ‏שוכנת בדיוק מאחורי "תל אי".
‏- אי -
‏עברו לקצה המערבי של אותה אליפסה פנימית,
‏ותראו שבהיפוך הקיצי, ‏השמש עולה בדיוק מאחורי "תל סי"…
‏- סי -
‏בעוד שבהיפוך הקיצי, ‏השמש זורחת בדיוק מעל "תל די".
‏- די -
‏ואם תביטו היישר למערב דרך אמצע הרחבה
‏במועדי השוויון באביב ובסתיו,
‏נראה כאילו השמש נעה מטה ‏מהקצה הצפוני של "תל איי"
‏עד שהיא שוקעת מתחת לקו האופק.
‏בפוברטי פוינט עשויים להיות ‏עוד מבנים מסקרנים
‏שמטרתם לעקוב אחר שינויים בשמיים.
‏בפינה אחת של האתר
‏ארכאולוגים מצאו עיגול חורים גדול
‏שאותם מציינים כיום עמודים לבנים משוחזרים.
‏אנו לא יודעים מה היה גובהם ‏של העמודים המקוריים שעמדו באותם חורים,
‏אבל התפיסה והעיצוב הכלליים של המקום
‏מזכירים לי את וודהנג' הפרהיסטורי ‏שחפירות חשפו קרוב לסטונהנג' באנגליה.
‏- וודהנג' ‏בריטניה -
‏מה שייחודי כל כך בפוברטי פוינט ‏הוא כמות הוודהנג'ים שבו הוא מתגאה.
‏העיגולים האלה, כמה מהם יש פה?
‏טוב, לפחות 40 כנראה.
‏קנה מידה?
‏חלקם די קטנים, בקוטר של כ-18 מטר,
‏אחרים גדולים יותר, ‏בקוטר של 60 מטר או יותר,
‏אבל התאריכים שונים מאוד.
‏הם נבנו במהלך מאות שנים,
‏בידי דורות רבים של אמריקאים קדמונים,
‏שהמשיכו לשנות את כיווניהם ‏ואת גודלם עם הזמן.
‏זה מזכיר לי את מלטה, שם בנאי המגליתים
‏חזרו ושינו את כיוון פני המקדשים שלהם…
‏- מלטה -
‏כדי שיפנו לכוכב סיריוס, ‏ולבסוף בנו את ג'גנטיה.
‏זה מזכיר לי גם את גבקליטפה בתורכיה,
‏שם הקדמונים בנו סדרת מקדשים
‏לאורך כאלף שנה…
‏- גבקליטפה -
‏גם הם, לדעתי, ‏במטרה לעקוב אחר תנועת הכוכבים.
‏כל אלה פרויקטים עצומים,
‏שמאופיינים במבנים שנבנו שוב ושוב…
‏- ג'גנטיה ‏מלטה -
‏כשהכיוון שלהם משתנה במהלך הדורות.
‏האם יכול להיות ‏שעיגולי העמודים הרבים בפוברטי פוינט
‏עוצבו גם הם במטרה לעקוב אחרי משהו בשמיים?
‏על ידע מתוחכם, על מדע אמיתי
‏מצביעים הגאומטריה והאסטרונומיה ‏של האתר הזה.
‏למרות זאת, ארכאולוגים מהזרם המרכזי מסרבים
‏לזהות אסטרונומיה משום סוג ‏במעגלי העץ של פוברטי פוינט.
‏פה, לא נראה לי שזה הגיוני.
‏האנשים שחיו פה ושבנו את המקום הזה,
‏למה שהם לא יתעניינו בשמיים?
‏אני לא טוען שלא. ‏-לא.
‏אני חושב שהם כן.
‏אז לאיזו מטרה, לדעתך, שימשו העיגולים?
‏אנחנו עדיין לא יודעים
‏אם הם שימשו למטרות אסטרונומיות או לא.
‏כן.
‏תרבויות עתיקות היו מרותקות לשמיים.
‏הרעיון הזה כשלעצמו לא מוטל בספק,
‏אבל הארכאולוגיה נוטה לא לתת לכך משמעות.
‏לדעתי אחת הסיבות לכך
‏היא שרוב הארכאולוגים ‏לא מבינים באסטרונומיה כלל.
‏זה לא מה שלימדו אותם לעשות,
‏ושנית, הם רואים בכך התערבות חיצונית
‏בתחום שלהם.
‏אני לא טוען שפוברטי פוינט נוצר
‏בידי הציוויליזציה המתקדמת שאותה אני מחפש.
‏אבל מעניינים אותי המקורות
‏של האסטרונומיה והגאומטריה המתוחכמות
‏שיושמו פה.
‏יש ראיות לכך שידע מתקדם באדריכלות,
‏במדידת כדור הארץ ובאסטרונומיה ‏הועבר בירושה מזמן קדום יותר,
‏אבל הועבר על ידי מי, ועד כמה קדום?
‏אני לא אומר שהאמריקאים הקדמונים שחיו פה
‏לא היו מסוגלים לגלות ולשלב
‏את התצפיות האסטרונומיות האלה באתר בעצמם.
‏אדרבה.
‏לדעתי עברנו את הנקודה
‏שבה יש לראות את תרבויות אמריקה הילידיות
‏כציידים-לקטים פשוטים.
‏הם היו מורכבים ומתוחכמים בהרבה.
‏והחזון שלהם על מקומו של כדור הארץ בקוסמוס
‏כפי שהוא בא לביטוי בכיוונים בפוברטי פוינט
‏הוא בעיקרון אותו חזון
‏שראינו באתרים עתיקים אחרים ברחבי העולם…
‏- הפירמידה הגדולה של צ'ולולה ‏מקסיקו -
‏- מניידרה ‏מלטה -
‏כולם מתמקדים
‏בקשר הקדוש שבין הארץ והשמיים.
‏- סטונהנג' ‏בריטניה -
‏- כרנכ ‏מצרים -
‏פוברטי פוינט הוא רק אחד ‏מ-800 אתרי בוני-תילים
‏ששרדו ברחבי מדינת לואיזיאנה.
‏- אתר קהוקיה ‏אילינוי -
‏כשבצפון אמריקה כולה,
‏מתוך, כך מעריכים, מיליון תילים מקוריים…
‏- התילים האינדיאנים אטווה ‏ג'ורג'יה -
‏כ-100,000 עדיין קיימים.
‏- תילי אפיג'י ‏איווה -
‏ביניהם, הדוגמה המרהיבה ביותר לתל
‏שמביע את הקשר הקדוש בין אדמה לשמיים
‏נמצא כ-970 ק"מ ‏מצפון-מזרח לפוברטי פוינט באוהיו,
‏אתר שעשוי לטמון בחובו ‏את המפתח להבנת מה שקרה
‏לציוויליזציה האבודה שאותה אני מחפש.
‏על רכס מכוסה יער עבות
‏עומדת דוגמה מדהימה לתל בעל דמות.
‏מלאכת אדמה ענקית בצורת יצור חי.
‏במקרה הזה, נחש באורך 400 מטר.
‏הוא נקרא תל הנחש.
‏- תל הנחש -
‏החל מזנבו המפותל,
‏שבעה פיתולים לאורך גופו מובילים לראש,
‏שבו לסתות פעורות נראות ‏כעומדות לבלוע מלאכת אדמה סגלגלה אחרת.
‏אפילו במבט אווירי, קשה לראות את כל הפרטים.
‏אבל כשמביאים בחשבון ‏את התגליות החדשות לגבי בנייתו המקורית
‏וכשמסירים את העצים,
‏אנחנו יכולים לחשוף את מראה הדמות בשיאה.
‏אורכו של תל הנחש הוא יותר מ-400 מטר
‏מהמלתעות בצפון-מערב
‏ועד לזנבו בפינה הדרום-מערבית של הגבעה.
‏במקור, היה מעגל אבנים עומדות ליד הראש,
‏שתפקידו לא ידוע.
‏ובדיוק מאחורי הראש, שתי הרחבות קישוטיות,
‏שגם תפקידן לא ידוע.
‏תל הנחש הוא מבנה מרשים וחינני,
‏המעורר פליאה במבקרים.
‏ברור שזה מקום עתיק ומסתורי.
‏אבל מי בנה את הדמות הענקית, ומדוע?
‏- אוהיו - סמן היסטורי ‏תל הנחש -
‏השלט באתר יספר לכם שהוא נבנה ‏בסביבות שנת 1000 לספירה
‏בידי ילידים שנקראו "תרבות פורט העתיקה".
‏אבל השלט, ‏כמו סמנים היסטוריים רבים כל כך, שגוי.
‏האמת היא שאף אחד ‏לא באמת יודע מתי נוצר תל הנחש.
‏התאריך הזה, 1000 לספירה,
‏התבסס רק על שתיים מהדגימות האורגניות
‏שנלקחו מחלקים בתל שאולי עברו בנייה מחודשת,
‏משום שסקר ארכאולוגי נוסף ‏גילה שדגימות שנלקחו מבסיס הנחש
‏מתוארכות לשנת 321 לפנה"ס.
‏הראיות לכך שתל הנחש
‏עבר עבודות רסטורציה הן ברורות מאוד.
‏אני טוען שהרסטורציות האלה ‏מתוארכות לעבר הרחוק.
‏יש רק בעיה אחת בחקר התיאוריה שלי.
‏הנהלת תל הנחש החליטה לאסור את כניסתי.
‏השקענו מאמצים חוזרים ונשנים ‏כדי לקבל רשות לצלם פה,
‏אבל הם סירבו לתת לנו אישור.
‏- תל הנחש -
‏מנימוקים שנראים לי ‏אידאולוגיים ואישיים למדי,
‏הרשו לי להקריא לכם מהדוא"ל שלהם.
‏"תפקידנו הוא להבטיח
‏"את שלמותו ושימורו של תל הנחש,
‏"הן מבחינה פיזית
‏"והן מבחינת השימור על פרשנותו ההיסטורית.
‏"מכיוון שמגיש הסדרה הזו, גראהם הנקוק,
‏"מעלה תיאוריה וסיפור שלא עולים בקנה אחד
‏"עם מה שידוע לנו על תל הנחש,
‏"בקשתכם נדחית."
‏מילה מתאימה למשימה הזו, ‏לשמור כביכול על פרשנות האתר
‏היא, כמובן, צנזורה.
‏ואיזו דרך אפקטיבית יותר
‏עבור ארכאולוגים לצנזר, ‏לרסן ולמחוץ דעות מנוגדות,
‏משלילת גישה לאתרים ארכאולוגיים?
‏- האם גראהם הנקוק מטורלל? -
‏זו בהחלט לא הפעם הראשונה שזה קרה.
‏למרבה הצער, זו התנהגות שיטתית ועקבית
‏בקרב ארכאולוגים.
‏הם בהחלט משתמשים בצנזורה.
‏הם מצנזרים בכך שהם לועגים ‏לרעיונות אלטרנטיביים ומעליבים אותם.
‏אז מה בדיוק יש בתיאוריה הזו שלי,
‏שמעורר כזו התנגדות?
‏הסיבה היא פשוטה, זה כך משום שאני מעז לטעון
‏שהרעיון מאחורי עיצובו של תל הנחש
‏הוא מזמן מוקדם הרבה יותר משנת 300 לפנה"ס,
‏יותר מ-10,000 שנה מוקדם יותר, ‏בסופו של עידן הקרח האחרון.
‏ובעיניי, ההוכחה לכך טמונה ‏באחד מהמאפיינים המדהימים ביותר שלו,
‏מאפיין שארכאולוגים מהזרם המרכזי ‏לא אוהבים להכיר בקיומו.
‏משום ששוב, הוא קשור לשמיים.
‏אם תטוסו מעל תל הנחש ‏במועד ההיפוך הקיצי, בסביבות ה-21 ביוני,
‏תשימו מיד לב לכך שלסתות הנחש
‏פונות כמעט בדיוק לנקודה שבה השמש שוקעת.
‏אז זה מה שקורה בזמן השקיעה ‏בנקודת ההיפוך הקיצית.
‏- באת', בריטניה ‏ה-6 באפריל, 2019 -
‏אתם רואים את ראש הנחש, ‏נראה כאילו הוא מחפש את השמש,
‏ואז, כשהשמש מתחילה לשקוע, ‏רואים זאת יותר בבירור,
‏את ההתיישרות היפהפייה הזו בין ארץ ושמיים,
‏ואז התפארת של האתר פשוט מהממת אתכם.
‏כיום, ברור לכל אחד
‏שלשם מצביע ראש הנחש האדיר הזה.
‏אבל הארכאולוגיה התעלמה מרעיון זה ‏ודחתה אותו במשך זמן רב מאוד.
‏הארגון שמנהל את האתר
‏איפשר למספר עצום של עצים ‏לצמוח מסביב לראש הנחש.
‏אני חושב שהם מאמינים ‏שהם מספקים צל לתיירים.
‏אבל מה שהם באמת עושים ‏זה להגביל את ההשפעה האדירה הזו
‏של צפייה בראש הנחש ‏כשהוא מצביע היישר על השמש השוקעת.
‏ג'ף וילסון, בעל חלק ניכר מהשטח ‏הצמוד לדמות העתיקה,
‏הוא נשיא של קבוצה עצמאית ‏בשם "ידידי תל הנחש",
‏המקדישה את עצמה לשימור ולקידום ‏האתר הזה ואתרים ילידיים אחרים באמריקה.
‏ברור שתל הנחש חשוב לך מאוד.
‏כן, יש לו משמעות אישית עבורי.
‏זה אחד מהמקומות הרוחניים ביותר ‏שביקרתי בהם מעודי.
‏- ג'ף וילסון ‏היסטוריון תל הנחש -
‏זה מקום קדוש.
‏כשמתוודעים אליו,
‏עוזבים בתחושה שהחוויה שינתה אותך.
‏זה אתר הארכאואסטרונומיה ‏המדהים ביותר באמריקה הצפונית,
‏ללא ספק. ‏-כן.
‏מה שהופך אותו לכזה הוא האישור ‏שניתן לא מזמן על כך שבוני התילים
‏שילבו בחוכמה סדרה שלמה ‏של יישורי שמיים-אדמה
‏בעיצובו של תל הנחש.
‏מרכז הפיתול השני מאחורי הראש
‏פונה מזרחה, לנקודת זריחת השמש ‏במועד ההיפוך הקיצי,
‏ומרכז הפיתול שאחריו
‏פונה לנקודת הזריחה ‏במועדי השוויון באביב ובסתיו
‏כשהיום והלילה שווים באורכם.
‏בעוד המרכז של הפיתול האחרון
‏פונה לנקודת הזריחה במועד ההיפוך החורפי,
‏היום הקצר ביותר בשנה.
‏בכל הנוגע לפיתולים הסבוכים של הזנב,
‏אם תמתחו קו ישר ממרכזם המדויק
‏דרך ציר מלתעות הנחש,
‏תגלו שאתם פונים בדיוק ‏אל הצפון האסטרונומי האמיתי.
‏בשביל לבנות אותו, ולהבין
‏איפה כל הכיוונים האסטרונומיים ‏שמשולבים בעיצובו,
‏זו פשוט יצירה גאונית מדהימה… ‏-זו אכן יצירה גאונית, כן.
‏מלאכת ילידים אמריקאים מהעבר.
‏כן. ומתעלמים מהגאונות הזו די בקלות, למעשה.
‏האם הארכאולוגיה מתייחסת ברצינות ‏להיבטים האסטרונומיים של האתר?
‏האם מספיק ארכאולוגים מתייחסים לכך ברצינות?
‏אני לא חושב כך, לא.
‏מעט מאוד אנשים ‏שמים לכך לב או מתייחסים לכך.
‏זה כמעט כאילו ‏הארכאולוגים מהזרם המרכזי רוצים שנאמין
‏שכל ההתכווננויות האסטרונומיות ‏האלה נוצרו במקרה.
‏לדעתי אפשר לומר שהיו באמריקה העתיקה אנשים
‏בעלי כישורי מדידה, ‏גאומטריה ואסטרונומיה מתקדמים,
‏ושהם השתמשו בכישורים האלה ‏לבניית אנדרטאות ענקיות,
‏שרובן, למרבה הצער, נעלמו.
‏הכוונונים המדויקים האלה לשמש, ‏שבאים לידי ביטוי בקנה מידה עצום כל כך,
‏מייצגים הישג יוצא דופן עבור ציידים-לקטים
‏שחיו במאה השלישית לפני הספירה.
‏אבל יש ראיות המצביעות על כך ‏שהרכס שעליו תל הנחש עומד
‏נחשב למקום קדוש במשך אלפי שנים לפני כן.
‏כל תרבות שאי פעם התקיימה פה,
‏עוד מעידן הקרח האחרון, ‏הותירה שרידים תרבותיים בתל הנחש.
‏לדעתי, הנוכחות האנושית המתמשכת הזו במקום,
‏די מרמזת על כך ‏שזה היה אתר קדוש במשך זמן רב.
‏נכון.
‏נראה לי שהנרטיב הארכאולוגי
‏צריך להביא את זה בחשבון.
‏זה צריך להיות חלק מסיפור תל הנחש.
‏כן.
‏ארכאולוגים טעו בעבר, והם עלולים לטעות שוב.
‏בסך הכול, ‏ברור שהמקורות של תל הנחש מסובכים.
‏מה אם 321 לפנה"ס ‏אינה השנה שבה נבנה תל הנחש,
‏אלא השנה שבה התבצע ‏אחד מהשיפוצים הרבים שלו?
‏אל תשכחו שאנחנו מדברים על נחש,
‏ושנחשים ידועים כיצורים ‏המסוגלים לשנות את עורם.
‏למעשה, הכוונון הייחודי של תל נחש ‏מרמז על האפשרות הזו.
‏תבינו, הכוונון אינו מושלם.
‏כיום, השמש בנקודת ההיפוך הקיצית, ‏כפי שהיא נראית מתל הנחש,
‏סוטה בכשתי מעלות מהמרכז המדויק של הלסתות.
‏נראה קרוב מספיק, לעין בלתי מזוינת.
‏אבל קשה להאמין שהאנשים שחשבו
‏על הדמות המתוחכמת הזו ובנו אותה, ‏תוך מעקב אחר מועדים אלה בלוח השנה,
‏יטרחו כל כך, ולא יגיעו לדיוק מושלם.
‏אני חושב שהם הגיעו לדיוק מושלם.
‏הכול קשור לתזוזת כדור הארץ ‏על צירו במהלך אלפי שנים.
‏תופעה הידועה כבר זמן רב לאסטרונומים
‏שקוראים לה "נטיית ציר הסיבוב".
‏במילים פשוטות,
‏כידוע לנו, כדור הארץ מוטה על צירו,
‏אבל הנטייה הזו אינה קבועה ועקבית.
‏היא משתנה על פני מחזור של 41,000 שנה.
‏במהלך כל מחזור, ‏היא משתנה בכשתיים וחצי מעלות.
‏היא נוטה קדימה ואחורה,
‏והדבר משפיע על נקודת הזריחה של השמש ‏במועד ההיפוך הקיצי.
‏במקום לשאול למה לסתות הנחש
‏לא פונות בדיוק לשקיעה במועד ההיפוך הקיצי,
‏מה אם היינו שואלים שאלה אחרת?
‏אם מביאים בחשבון את נטיית ציר הסיבוב,
‏מתי הלסתות הפעורות ‏והשמש השוקעת היו בקו ישר לחלוטין?
‏מתברר שזה לא קרה לפני אלף שנה…
‏- 1,000 לספירה -
‏או אפילו לפני 2,300 שנה,
‏הזמן שבו, כך ארכאולוגים מתעקשים, ‏תל הנחש נבנה לראשונה.
‏מרכז פי הנחש פנה בדיוק לשמש
‏לפני כ-12,800 שנה…
‏- 10,800 לפנה"ס -
‏בסוף עידן הקרח האחרון…
‏כשהרכס שעליו נבנה הנחש
‏היה בעצמו נקודה חשובה ביותר.
‏בשיאו של עידן הקרח, לפני כ-20,000 שנה…
‏- צפון אמריקה - שכבת הקרח הלורנטידית ‏שכבת הקרח הקורדילרית - האוקיינוס השקט -
‏חלק גדול מצפון אמריקה היה מכוסה ‏בשכבת קרח בעובי של יותר מ-1.6 ק"מ.
‏כיום, עמק תל הנחש שבאוהיו ‏הוא שממה מכוסה ביער,
‏אבל בואו לא נסתכל עליו כפי שהוא עכשיו.
‏בואו נסתכל עליו כפי שהיה ‏במהלך עידן הקרח האחרון.
‏העמק הזה, שבו בנו את הנחש האדיר,
‏מציין את הנקודה הדרומית ביותר ‏שאליה הגיעה שכבת הקרח האמריקאית.
‏צוקי הקרח הענקיים שעמדו ליד הרכס הזה
‏ודאי נראו כמו משהו מספר פנטזיה.
‏עבור האנשים שחיו באותה תקופה
‏הם ודאי נראו כמעשה ידיו ‏של כוח קסום וטוב לב.
‏אבל חגיגות בעקבות עצירת הקרח ‏לא היו נמשכות זמן רב,
‏משום שמתישהו לפני כ-12,800 שנה,
‏כשהנחש פנה בדיוק ‏לנקודת ההיפוך הקיצית של השמש,
‏משהו משמעותי מאוד ‏התרחש בכל רחבי כדור הלכת.
‏משהו אפוקליפטי
‏הנקרא "יונגר דרייס".
‏זו הייתה תקופה של שינויי אקלים קיצוניים ‏ועליית מפלס המים.
‏האנושות שרדה, אבל בקושי.
‏מסקרן אותי שבאמצעות הכוונון ‏לשקיעת השמש בנקודת ההיפוך,
‏תל הנחש משמש כתמרור, כחותמת תאריך,
‏ומפנה את תשומת ליבנו לשמיים ‏כפי שהיו לפני 12,800 שנה,
‏בתקופה שבה אנחנו יודעים שהתרחש אסון גלובלי
‏גדול דיו להחריב ציוויליזציה מתקדמת.
‏אני נזכר שוב בגבקליטפה,
‏שם דמויות של יצורים ‏חרוטות באחד העמודים המרהיבים ביותר
‏מתארות, כך נראה, את מיקומם של הכוכבים ‏בנקודת ההיפוך הקיצית
‏בתקופת יונגר דרייס.
‏לדעתי, זה לא מקרי ‏שכוונון הנחש לנקודת ההיפוך
‏מרמז גם הוא על אותו עידן קטקליזמי.
‏אבל למה דווקא נחש?
‏לדעתי, הדבר קשור
‏לאין ספור מיתוסים ומסורות של ילידי אמריקה,
‏שבהם נחשים ענקיים מקושרים ישירות ‏לשינויים הרי אסון בכדור הארץ.
‏יש אגדה עתיקה בשבט האירוקווה,
‏ששלטונם, בשיא כוחם, התפרס עמוק לתוך אוהיו.
‏הרשע באגדה הוא נחש ענק בעל קרניים.
‏לפני זמן רב, נחש ענק ששכן באגם סמוך
‏הטיל מורא על כפר.
‏אז הרוח הגדולה שבשמיים ‏שלחה גיבור שיביס אותו.
‏בקרב אכזרי, ברקים הכו בנחש,
‏הקול הרעיד את האדמה ‏וההבזקים היו בהירים כל כך
‏שאנשי הכפר הליטו את עיניהם, ‏כיסו את אוזניהם והתחבאו בפחד.
‏קבוצות הכוכבים נעקרו משמי הלילה
‏והתרסקו לאדמה בפיצוץ אכזרי ובחום לוהט.
‏כוכב אחד נפל לתוך האגם ‏ופצע את הנחש בעל הקרניים.
‏וכשהנחש הגדול חבט בזנבו בכאב
‏נחשולים בגובה 30 מטר
‏הכו בעמקים בסדרה של שיטפונות עצומים.
‏מרבית אנשי השבט לא שרדו, אבל הנחש ברח.
‏- קרהנטפה ‏תורכיה -
‏כבר ראינו דימויים כאלה של נחש ‏באנדרטאות עתיקות בכל רחבי העולם.
‏- שוצ'יקאלקו ‏מקסיקו -
‏במקדשי מקסיקו
‏המוקדשים לקצלקואטל, הנחש עטוי הנוצות…
‏- ג'גנטיה ‏מלטה -
‏חרוטים במקדש ג'גנטיה במלטה,
‏ונופלים מן השמיים על העמודים בגבקליטפה.
‏- גבקליטפה ‏תורכיה -
‏זה סמל רב עוצמה
‏שמצוי באתרים שמבקשים מאיתנו ‏להסתכל אל השמיים.
‏- הפירמידה הגדולה של צ'ולולה ‏מקסיקו -
‏למה?
‏אני חושב שבאגדה הזו של שבט האירוקווה ‏יש יותר משמץ של אמת.
‏אולי הכוכבים,
‏או משהו דומה להם, באמת נפל ארצה.
‏אולי לאחר מכן הגיעו השיטפונות הגדולים,
‏חלק מהאסונות האיומים של יונגר דרייס.
‏אם הגרסה המקורית של תל הנחש
‏תוכננה לקראת סוף עידן הקרח האחרון, ‏כפי שאני מאמין,
‏אולי מטרתה הייתה לשלוח מסר לעתיד,
‏אפילו אזהרה, לגבי מה שגרם ‏לאותה סדרה של אירועים קטקליזמיים
‏לפני כ-12,800 שנה,
‏אזהרה להביט אל השמיים ‏בחיפוש אחר כוכבים נופלים.
‏ברבע מהדרך סביב העולם,
‏קיימות ראיות לכך ‏שעמים קדומים אחרים חיו גם הם בפחד
‏מאיום שמיימי כזה,
‏ונקטו צעדים כדי להגן על עצמם,
‏עמוק, בלב קפדוקיה בתורכיה המודרנית,
‏לשם פניי מועדות עכשיו.
‏תרגום כתוביות: אריאן הד