NETFLIX-SARJA
Milloin ihmiset tulivat Amerikan mantereelle?
Jos kävit koulua vuosina 1960 - 2010,
kuulit varmasti tämän tarinan.
Viime jääkaudella metsästäjä-keräilijät -
ylittivät maasillan, joka yhdistää Aasian Pohjois-Amerikkaan,
Beringinsalmen nykyisellä kohdalla.
Ja noin 13 000 vuotta sitten jään sulaessa -
he vaelsivat etelään Amerikan sydänmaille.
Arkeologien mukaan Amerikan mantereelle -
saapui ihmisiä vasta noin 13 000 vuotta sitten.
Se oli vallitseva paradigma muinaisen Amerikan tutkimuksissa.
Se ei pitänyt paikkaansa.
Käsityksen käänsivät päälaelleen -
vanhemmat arkeologiset löydökset.
New Mexicon aavikolta löytyi fossilisoituneita jalanjälkiä -
22 000 vuoden takaa viime jääkauden huippuvuosilta.
Todisteet ovat yhä kiistanalaisia,
mutta viitteitä vieläkin aiemmista ihmisistä -
130 000 vuoden takaa on alkanut löytyä.
On korkea aika miettiä uusiksi aikajana -
ihmisen historiasta Amerikan mantereella.
POHJOIS-AMERIKAN KADONNUT SIVILISAATIO
Muinaisista Amerikan monumenteista on jäljellä enää vähän.
Yli 90 prosenttia rakenteista, jotka dokumentoitiin 1800-luvulla,
on nyt täysin poissa.
Niistä, jotka ovat jäljellä,
suurin osa on tärvelty ja tuhottu.
On järkyttävää kuvitella, mitä muinaisia salaisuuksia -
menetettiin maavarkauksissa -
ja alkuperäisväestön uskomusten, perinteiden ja monumenttien -
tuhoamisessa, joka niistä seurasi.
Säilyneet paikat -
voivat olla tärkeitä, kun todistetaan kadonneen sivilisaation mahdollisuutta.
Kuten tämä paikka, joka tunnetaan nimellä Poverty Point.
Sen epätavallinen nimi on peräisin -
plantaasilta, joka oli tässä paikassa.
24 kilometriä länteen -
Mississippi-joesta Koillis-Louisianassa.
Tätä pidettiin kauan vain kauniina kukkulana -
keskellä viljelysmaata.
Se ei ole pelkkä kukkula.
Arkeologit eivät enää kiistä sitä,
että se on valtava ihmisen tekemä maarakenne.
Se tunnetaan nykyään nimellä Mound A.
Kun sen ympäriltä -
löydettiin saviesineitä ja ihmishahmoja,
arkeologit tajusivat Mound A:n olevan osa suurempaa rakennetta.
Mound A:lle kiipeäminen on vaivan arvoista.
Alhaalta ei saa samaa perspektiiviä.
Huomaan heti, kuinka tasaista maasto on.
Jos poistaa puut muinaisten ihmisten lailla,
horisontti on joka puolella täysin tasainen.
Tämä ei ole puolustusrakenne. Mikä se sitten on?
Jopa ilmasta on vaikea saada kokonaiskuvaa.
Tiedämme silti paikan alkuperäispohjapiirroksen.
Se on erilainen kuin mikään muu muinainen rakenne.
Mound A oli luultavasti alunperin 30 metrin korkuinen.
Sen vieressä oli 17 hehtaarin aukio,
jossa oli kuusi samankeskistä harjannetta,
jotka olivat tasalakisia ja lähes kahden metrin korkuisia.
Niistä muodostui läpimitaltaan kilometrin suuruinen puoliympyrä,
jossa oli käytäviä -
kuin amfiteatterissa.
Lähellä oli kuusi valtavaa, ihmisen tekemää kumpua,
jotka arkeologit merkitsivät kirjaimin A - F.
Poverty Point on yksi isoimmista -
muinaisrakenteista Pohjois-Amerikassa.
Sen vanhimmat osat ovat 3 700 vuoden takaa.
1700 EAA
Ajalta kauan ennen kuin sen rakentajat viljelivät maata.
Poverty Pointin muinaiset amerikkalaiset -
käyttivät seuraavat 600 vuotta -
paikan kehittämiseen ja parantelemiseen.
Miksi?
Ei ole tallenteita tai perinteitä,
jotka kertoisivat Poverty Pointin tarkoituksen.
Arkeologit voivat vain arvailla.
Paikan hoitaja, historioitsija Mark Brink Jr. -
myöntää, että valtavirta-arkeologit -
eivät tiedä paljoakaan tästä mystisestä paikasta.
Kerro kaikki, mitä tiedät paikasta.
Mound A on valtava,
suurin läntisellä pallonpuoliskolla sinä ajanjaksona rakennettu kumpu.
Poverty Point oli siis jonkin todella suuren keskellä.
Sen rakentamiselle oli siis vahva motiivi.
Tiedätkö, mikä se motiivi voisi olla?
Emme tiedä.
Se oli seremoniallinen keskus syystä, jota emme tiedä vielä.
Voimmeko lisätä "vielä"? -Kyllä.
Tiedämme kuitenkin,
miksi se rakennettiin tänne eikä jonnekin muualle.
Se liittyy vanhempaan paikkaan noin kolme kilometriä etelään täältä.
Kulkiessamme etelään -
tulemme Lower Jackson Moundille.
Poverty Pointin kolme pääkumpua -
ovat suorassa linjassa Lower Jackson Moundin kanssa.
Lower Jackson Mound on Poverty Pointia vanhempi.
Se on vuodelta 3500 eaa, joten se on 5 500 vuotta vanha.
Poverty Pointin rakentajat tiesivät silti siitä -
ja sijoittivat rakenteensa sen mukaan.
Muinaiset rakentajat ymmärsivät maantiedettä -
ja osasivat suunnata rakenteensa napapohjoiseen.
Mutta Poverty Pointissa on jotain muuta,
mitä arkeologit eivät hyväksy,
koodattuna sen uniikkiin muotoon.
Tasaisen horisontin ansiosta voi seurata -
Auringon, Kuun ja tähtien nousua ja laskua.
Tämä on paikka astronomeille.
Valtaosa meistä ei tiedä tätä -
valosaasteen takia.
Hyvä, jos taivas näkyy.
Taivasta tutkivat muinaiset ihmiset -
huomasivat tämän ilmiön.
Auringolla on pysähtymispisteensä horisontissa.
Kutsumme niitä seisauksiksi.
Aurinko pysähtyy kesäpäivänseisauksena,
pysyy samassa paikassa kolmisen päivää -
ja alkaa palata takaisin kuin heiluri horisonttia pitkin.
Samoin talvipäivänseisauksena.
Arkeoastronomi William Romain tajusi, että nämä tärkeät päivät,
seisaukset, vuoden pisin ja lyhyin päivä,
on merkitty Poverty Pointissa -
taitavasti suunniteltujen linjausten avulla.
Jos seisoo ovaalin muotoisen tilan itäreunalla -
aukion keskellä,
kesäpäivänseisauksen auringonlasku on täysin linjassa Mound B:n kanssa.
Se on kummuista vanhin.
Samasta pisteestä katsottuna -
talvipäivänseisauksen auringonlasku osuu suoraan Mound E:n taakse.
Jos siirtyy ovaalin tilan länsireunalle,
näkee, että kesäpäivänseisauksen aurinko nousee suoraan Mound C:n ylle.
Talvipäivänseisauksen aurinko taas nousee suoraan Mound D:n ylle.
Jos katsoo suoraan länteen aukion keskustan läpi -
kevät- tai syyspäiväntasauksena,
aurinko näyttää vierivän alas Mound A:n pohjoisrinnettä -
ennen horisontin taakse katoamista.
Täällä voi olla lisää kiehtovia rakenteita,
jotka tehtiin taivaan tarkkailua varten.
Yhdestä kulmasta -
löytyi iso ympyrä reikiä,
jotka on nykyään merkitty valkoisin tolpin.
Emme tiedä alkuperäisten tolppien korkeutta,
mutta sommittelu -
muistuttaa esihistoriallista Woodhengea lähellä Stonehengea Englannissa.
Poverty Pointissa uniikkia on puukehien määrä.
Montako rinkiä täällä on?
Varmasti ainakin 40.
Koko?
Osa on pieniä, halkaisijaltaan ehkä 18-metrisiä.
Osa on isompia, halkaisijaltaan yli 60-metrisiä.
Niiden iät vaihtelevat suuresti.
Ne luotiin satojen vuosien aikana.
Rakentamisessa oli mukana useita sukupolvia.
Rinkien sijaintia ja kokoa paranneltiin ajan mittaan.
Mieleeni tulivat Maltan kivipaasirakentajat,
jotka muuttivat temppeliensä suuntaa -
Sirius-tähden mukaan aina Ġgantijaan saakka.
Ja Göbekli Tepe Turkissa,
jossa rakennettiin temppeleitä -
noin tuhannen vuoden ajan.
Nekin tehtiin seuraamaan tähtien liikkeitä.
Nämä massiiviset rakenteet -
rakennettiin aina uudestaan -
ja niiden suuntaa muutettiin sukupolvien ajan.
Rakennettiinko Poverty Pointin tolpparingitkin -
seuraamaan jotain taivaalla?
Sivistyneen tiedon, tieteen -
todistavat oikeaksi paikan geometria ja astronomia.
Valtavirta-arkeologit eivät silti näe -
minkäänlaista astronomiaa Poverty Pointin puuringeissä.
Täällä siinä ei ole järkeä.
Mikseivät tämän rakentaneet ihmiset -
olisi olleet kiinnostuneita taivaasta?
En sano, etteivät olleet.
He varmasti olivat.
Mihin rinkejä käytettiin?
Emme tiedä,
käytettiinkö niitä astronomiassa.
Niin.
Taivas kiinnosti muinaisia kansoja.
Ajatusta ei kiistetä.
Arkeologeista se on epäoleellinen.
Uskon, että syynä on osittain se,
ettei valtaosa arkeologeista ymmärrä astronomiaa lainkaan.
Heille ei ole opetettu sitä.
He pitävät sitä myös -
ulkopuolisten tungetteluna.
En väitä, että Poverty Pointin loi -
etsimäni kadonnut sivilisaatio.
Minua kiinnostaa silti se,
mistä olivat peräisin astronomia ja geometria,
joita käytettiin täällä.
On viitteitä siitä, että arkkitehtoninen,
astronominen ja maanmittaukseen liittyvä tieto perittiin aikaisemmilta ajoilta.
Mutta keneltä ja milloin?
En väitä, etteivät nämä ihmiset -
osanneet yksin käyttää hyväkseen -
astronomisia havaintoja rakennushankkeissaan.
Päinvastoin.
Emme saisi enää -
pitää Amerikan alkuperäisväestöä pelkkinä -
metsästäjä-keräilijöinä.
He olivat monimutkaisempia ja sivistyneempiä.
Ja heidän näkemyksensä Maan paikasta kosmoksessa,
minkä Poverty Point tuo esiin,
on periaatteessa sama,
jonka olemme nähneet muissakin paikoissa.
Nekin keskittyvät -
maan ja taivaan väliseen pyhään yhteyteen.
Poverty Point on vain yksi 800:sta kummunrakentajien paikasta,
joita on vielä jäljellä Louisianassa.
Koko Pohjois-Amerikan -
ehkä miljoonasta kummusta -
on jäljellä enää vain noin 100 000.
Niiden joukossa on mahtava esimerkki kummusta,
joka kuvastaa maan ja taivaan pyhää yhteyttä.
Se sijaitsee Ohiossa, noin 965 kilometriä koilliseen Poverty Pointista.
Sen avulla voimme ehkä ymmärtää, mitä tapahtui -
etsimälleni kadonneelle sivilisaatiolle.
Metsän peittämän harjanteen laella -
on ällistyttävä esimerkki kuvakummusta.
Valtava maarakenne, joka on elävän olennon muotoinen.
Tässä tapauksessa 400-metrisen käärmeen.
Sen nimi on Serpent Mound.
Sillä on kippurainen pyrstö.
Sen kehossa on seitsemän mutkaa.
Sillä on ammottava kita, joka uhkaa nielaista erillisen rakenteen.
Yksityiskohtia ei ole helppo erottaa edes ilmasta.
Ottamalla huomioon alkuperäisestä rakenteesta selvinneen tiedon -
ja poistamalla puut -
saamme kuvan siitä, miltä se näytti parhaimmillaan.
Serpent Mound on noin 400 metriä pitkä -
kidasta luoteessa -
pyrstöön kukkulan lounaiskulmassa.
Alunperin pään vieressä oli kivirinki, jonka tarkoitusta -
ei tiedetä.
Pään takana oli kaksi koristeellista jatketta.
Niidenkään tarkoitusta ei tiedetä.
Serpent Mound on uskomaton, upea rakenne,
joka ihmetyttää vierailijoita.
Tämä on selvästikin muinainen ja mystinen paikka.
Mutta kuka sen rakensi ja miksi?
Kyltin mukaan sen rakensi noin vuonna 1000 -
alkuperäiskansa, joka tunnetaan nimellä Fort Ancient.
Monen historiallisen merkin tavoin tämäkin kyltti on väärässä.
Totuus on, ettei kukaan tiedä Serpent Moundin ikää.
Vuosiluku 1000 -
perustui vain kahteen näytteeseen,
jotka otettiin ehkä myöhemmin rekonstruoidusta osasta kumpua.
Toisessa tutkimuksessa käärmeen tyvestä otetut näytteet -
ovat vuodelta 321 eaa.
Todisteet siitä, että Serpent Moundia -
korjailtiin, ovat selvät.
Uskon, että korjaukset aloitettiin kaukana menneisyydessä.
Teoriani tutkimisessa on kuitenkin yksi ongelma.
Serpent Moundin hoitajat antoivat minulle porttikiellon.
Olemme monesti pyytäneet lupaa kuvata täällä,
mutta he eivät ole antaneet sitä.
Ideologisista ja henkilökohtaisista syistä -
luen osan heidän sähköpostistaan.
"Tehtävämme on taata -
Serpent Moundin koskemattomuus ja säilyminen,
sekä fyysisessä -
että historiallisessa mielessä.
Koska sarjan isäntä Graham Hancockin -
teoria ja tarina eivät täsmää -
Serpent Moundista tietämämme kanssa,
pyyntönne on evätty."
Oikea sana tälle niin sanotulle suojelulle -
on tietysti sensuuri.
Ja mikä olisikaan tehokkaampi tapa -
sensuroida, rajoittaa ja murskata eriäviä käsityksiä -
kuin pääsyn epääminen arkeologisille paikoille?
ONKO GRAHAM HANCOCK HULLU?
Tämä ei ole suinkaan ensimmäinen kerta.
Tämä on valitettavasti systemaattista ja jatkuvaa käytöstä -
arkeologeilta.
He harjoittavat sensuuria.
He harjoittavat sensuuria pilkkaamalla vaihtoehtoisia ideoita.
Mikä teoriassani sitten on -
niin paheksuttavaa?
Yksinkertaisesti se, että kehtaan väittää,
että idea Serpent Moundin taustalla -
syntyi ehkä kauan ennen vuotta 300 eaa,
yli 10 000 vuotta aiemmin, viime jääkauden lopulla.
Todisteet tästä löytyvät yhdestä sen uskomattomimmista piirteistä.
Valtavirta-arkeologit eivät halua tunnustaa sitä,
koska sekin liittyy taivaaseen.
Jos lentää Serpent Moundin yli kesäpäivänseisauksen aikaan noin 21.6.,
huomaa heti, että käärmeen kita -
on lähes suorassa linjassa auringon laskukohdan kanssa.
Näin käy auringonlaskun aikaan kesäpäivänseisauksena.
Käärmeen pää näyttää hamuavan aurinkoa.
Auringon laskiessa näkee tarkemmin -
tämän upean linjauksen maan ja taivaan välillä.
Paikan majesteettisuus saa valtoihinsa.
Nykyään on ilmiselvää,
että sinne käärmeen pää osoittaa.
Arkeologit sivuuttivat ja torjuivat ajatuksen kauan aikaa.
Paikkaa hoitava järjestö -
on antanut puiden kasvaa käärmeen pään ympärille.
He ajattelevat varmaan niiden tuovan suojaa turisteille.
Mutta se vähentää sen valtavaa vaikutusta,
kun näkee käärmeen pään osoittavan auringonlaskua päin.
Jeff Wilson omistaa maata muinaisen kuvion ympärillä.
Hän on riippumattoman Friends of Serpent Moundin puheenjohtaja.
Ryhmä suojelee ja tukee tätä ja muita alkuperäisväestön paikkoja.
Serpent Mound on selvästi tärkeä sinulle.
Sillä on henkilökohtainen merkitys.
Se on yksi hengellisimpiä tietämiäni paikkoja.
Se on pyhä paikka.
Kun sen kohtaa,
tuntee itsensä kokemuksen muuttamaksi.
Se on Pohjois-Amerikan upein arkeoastronominen paikka.
Kaikkein upein.
Sellaiseksi sen tekee tieto siitä, että kummunrakentajat -
sisällyttivät nokkelasti kokonaisen sarjan taivas-maa-linjauksia -
Serpent Moundin muotoiluun.
Päästä katsoen toisen mutkan keskusta -
osoittaa auringon nousupaikkaan kesäpäivänseisauksen aikana,
ja seuraavan mutkan keskusta -
kohdistuu auringonnousuun kevät- ja syyspäiväntasauksena -
yön ja päivän ollessa saman pituisia.
Viimeisen mutkan keskusta taas -
osoittaa auringon nousukohtaan talvipäivänseisauksena,
vuoden lyhyimpänä päivänä.
Jos kippurassa olevan pyrstön -
keskustasta piirtää suoran viivan -
käärmeen kidan saranakohdan läpi,
viiva osoittaa suoraan napapohjoiseen.
Sen selvittäminen,
minne kaikki nämä kuvaan sisälletyt linjaukset kuuluvat,
oli loistavaa työtä -
alkuperäiskansalta.
Se nerokkuus sivuutetaan helposti.
Ottavatko arkeologit paikan astronomian vakavasti?
Ottavatko tarpeeksi monet sen vakavasti?
En usko niin.
Harvat kiinnittävät asiaan huomiota tai miettivät sitä.
Kuin valtavirta-arkeologit haluaisivat meidän uskovan,
että kaikki nämä astronomiset linjaukset ovat vain sattumaa.
On varmaa, että muinaisen alkuperäisväestön joukossa oli ihmisiä,
joilla oli maanmittauksellisia, geometrisiä ja astronomisia taitoja,
joita he käyttivät luodakseen valtavia monumentteja,
joista valtaosa on valitettavasti tuhoutunut.
Nämä valtavan mittakaavan aurinkoon liittyvät linjaukset -
ovat uskomaton saavutus metsästäjä-keräiljöiltä -
200-luvulla eaa.
Mutta on viitteitä siitä, että Serpent Moundin harjannetta -
pidettiin pyhänä jo tuhansia vuosia aiemmin.
Jokainen täällä ollut kansa,
aina viime jääkaudesta asti, on jättänyt kulttuurijäänteitä Serpent Moundille.
Ihmisten jatkuva läsnäolo -
viittaa minusta siihen, että tämä paikka on ollut kauan pyhä.
Aivan.
Se pitäisi ottaa huomioon -
arkeologisessa kertomuksessa.
Serpent Moundin tarinassa.
Kyllä.
Arkeologit ovat olleet väärässä ennenkin, ehkä myös nyt.
On selvää, että Serpent Moundin alkuperä on monimutkainen.
Mitä jos 321 eaa ei olekaan Serpent Moundin rakennusvuosi,
vaan yksi sen uudelleenrakennusvuosista?
Ei unohdeta, että kyseessä on käärme.
Ja käärmeethän tunnetaan siitä, että ne voivat luoda nahkansa.
Serpent Moundin uniikki suunta itse asiassa viittaa siihen.
Se ei ole täydellinen.
Nykyään kesäpäivänseisauksen aurinko Serpent Moundilta katsottuna -
laskee noin kaksi astetta sivulle kidan keskikohdasta.
Paljaalla silmällä sitä ei huomaa.
On silti vaikea uskoa, että ihmiset, jotka loivat -
tämän mutkikkaan kuvakummun, joka seuraa kalenterin hetkiä,
olisivat nähneet näin paljon vaivaa tekemättä sitä oikein.
Uskon, että he tekivät sen oikein.
Kyse on siitä, miten maapallo siirtyy akselillaan vuosituhansien aikana.
Ilmiö on ollut kauan tuttu astronomeille,
jotka kutsuvat sitä nimellä ekliptikan kaltevuus.
Yksinkertaisesti sanottuna -
maapallo on kallellaan akselillaan,
mutta kaltevuus ei ole pysyvää.
Se muuttuu 41 000 vuoden aikana.
Se muuttuu noin kaksi ja puoli astetta.
Nytkähtely edestakaisin -
vaikuttaa auringon nousukohtaan kesäpäivänseisauksen aikana.
Sen sijaan, että kysyisimme,
miksei käärmeen kita ole täysin suunnattu auringonlaskuun,
kysytään jotain muuta.
Kun otetaan huomioon ekliptikan kaltevuus,
milloin kita ja laskeva aurinko olivat suorassa linjassa?
Se ei ollut tuhat vuotta sitten,
tai edes 2 300 vuotta sitten,
jolloin arkeologien mukaan Serpent Mound rakennettiin.
Käärmeen suu oli kohti aurinkoa -
noin 12 800 vuotta sitten -
viime jääkauden lopussa.
Serpent Moundin harjanne -
oli itse silloin merkittävässä paikassa.
Jääkauden huippuvuosina noin 20 000 vuotta sitten -
suuri osa Pohjois-Amerikkaa oli paksun mannerjään peitossa.
Nykyään Ohion Serpent Mound Valley on metsän peitossa oleva erämaa.
Ei silti katsota sitä niin.
Katsotaan sitä sellaisena kuin se oli viime jääkaudella.
Tämä laakso, johon käärme rakennettiin,
oli Pohjois-Amerikan mannerjään eteläisin kohta.
Valtavat jääseinämät tämän harjanteen vierellä -
olivat kuin fantasiaromaanista.
Sen aikaisten ihmisten mielestä -
näkymä vaikutti varmasti jonkin maagisen voiman luomalta.
Mutta jääpeitteen pysähtymisen juhlinta loppui lyhyeen,
sillä noin 12 800 vuotta sitten -
käärmeen ollessa linjassa kesäpäivänseisauksen kanssa -
jotain suurta tapahtui joka puolella planeettaa.
Apokalyptinen tapahtumajakso -
nimeltä nuorempi dryas.
Se oli radikaalin ilmastonmuutoksen ja nousevan merenpinnan ajanjakso.
Ihmiskunta selvisi, mutta vain hädin tuskin.
On kiehtovaa, että kesäpäivänseisauksen aurinkolinjauksensa takia -
Serpent Mound on tienviitta, aikaleima,
joka kohdistaa huomiomme 12 800 vuoden takaiselle taivaalle,
aikaan jolloin tapahtui maailmanlaajuinen luonnonmullistus,
joka pystyi tuhoamaan kehittyneen sivilisaation.
Mieleeni tulee taas Göbekli Tepe,
jossa yhteen mahtavista pylväistä kaiverretut hahmot -
näyttävät kuvaavan tähtien sijaintia kesäpäivänseisauksena -
nuoremman dryaskauden aikana.
Mielestäni ei ole sattumaa, että käärmeen aurinkolinjaus -
viittaa samaan mullistusten ajanjaksoon.
Mutta miksi käärme?
Merkittäviä ovat -
Amerikan alkuperäisväestön myytit,
joissa isot käärmeet liittyvät Maan kataklysmisiin muutoksiin.
On olemassa muinainen irokeesilegenda.
Irokeesien alue ulottui laajimmillaan syvälle Ohioon.
Tarinan roisto on valtava sarvipäinen käärme.
Kauan sitten erästä kylää vainosi suuri käärme,
joka asui läheisessä järvessä.
Suuri taivaanhenki lähetti sankarin kukistamaan sen.
Rajun taistelun aikana käärmeeseen iskivät salamat.
Maata ravisteleva ääni ja kirkkaat valonväläykset -
saivat ihmiset peittämään silmänsä ja korvansa ja menemään piiloon.
Tähdistöt irtosivat yötaivaalta -
ja putosivat maahan aiheuttaen tulikuuman räjähdyksen.
Yksi tähdistä putosi järveen ja haavoitti käärmettä.
Käärmeen tuskainen kiemurtelu sai aikaan -
30-metrisiä aaltoja,
jotka syöksyivät laaksojen halki valtavina tulvina.
Suurin osa heimoa kuoli, mutta käärme ajettiin pois.
KARAHAN TEPE - TURKKI
Olemme nähneet käärmeitä muinaisissa monumenteissa ympäri maailmaa.
XOCHICALCO - MEKSIKO
Meksikon temppeleissä,
jotka pyhitettiin Sulkakäärmeelle,
kaiverrettuina temppeliin Ġgantijassa -
ja sateena Göbekli Tepen pylväissä.
Tämä voimakas symboli -
esiintyy paikoissa, jotka käskevät meidän katsoa taivaalle.
CHOLULAN PYRAMIDI - MEKSIKO
Miksi?
Uskon, että tässä irokeesilegendassa on enemmän kuin totuuden jyvänen.
Ehkä tähdet -
tai jokin tähtiä muistuttava putosi maahan.
Ehkä sen jälkeen oli tulvia -
osana nuoremman dryaskauden järisyttäviä mullistuksia.
Jos Serpent Moundin alkuperäisversio -
suunniteltiin viime jääkauden lopulla kuten uskon,
ehkä sen tarkoituksena oli toimittaa viesti tulevaisuuteen,
ehkä jopa varoitus siitä, mikä aiheutti apokalyptiset tapahtumat -
noin 12 800 vuotta sitten.
Kehotus varoa taivaalta putoilevia tähtiä.
Kaukana täältä -
on todisteita siitä, että muutkin muinaiset ihmiset -
pelkäsivät ylhäältä tulevaa -
ja suojelivat itseään siltä.
Ne ovat Kappadokian sydämessä nykypäivän Turkissa.
Sinne menen seuraavaksi.
Tekstitys: Katri Martomaa