SERIÁL NETFLIX
Elektřina pro nás dělá divy.
Lidé se stali nonstop fungujícím druhem.
Ale světelná klenba nás odřízla
od jednoho z nejskvělejších aspektů života na této planetě.
Od noční oblohy.
Pro dávné předky
muselo být pozorování hvězd jedna z největších show na Zemi,
nejzábavnější způsob, jak trávit dlouhé, temné noci.
Věděli o každém pootočení Mléčné dráhy,
o shluku všech jasných hvězd, o každé kometě, která proletěla oblohou.
To možná vysvětluje, proč kamkoli v dávnověku pohlédneme,
nacházíme obrovské stavby obracející naši pozornost k nebesům.
Ale co když je za tím víc?
Starobylé pyramidy a chrámy po celém světě
propojují oblohu se Zemí přesným rozestavěním podle Slunce, Měsíce a hvězd.
Proč si stavitelé dávali tolik záležet, a v tak gigantickém měřítku?
Snažili se nám snad něco říct?
Varovat nás, že za každou cenu musíme všichni dávat dobrý pozor na nebe.
DĚDICTVÍ MUDRCŮ
Nacházím se v Turecku a mám namířeno na osamělý kopec
asi 40 kilometrů od syrských hranic.
Dnes se jedná o neklidnou část světa,
avšak pro historii lidstva má obrovský význam.
ČERNÉ MOŘE - TURECKO STŘEDOZEMNÍ MOŘE - SÝRIE - IRÁK
V jihovýchodním Turecku, poblíž dnešní Sanliurfy,
se koncem poslední doby ledové stalo cosi pozoruhodného.
10 000 př. n. l.
Naši předci, lovci a sběrači,
znenadání objevili zemědělství a začali zakládat osady.
ÍRÁN - MEZOPOTÁMIE - PERSKÝ ZÁLIV
Došlo k tomu v místech později nazvaných úrodný půlměsíc,
který se táhl na jih k Perskému zálivu.
4 000 př. n. l.
Zhruba před 6 000 lety dala oblast známá jako Mezopotámie
vzniknout něčemu, co bylo dlouho
považováno za první civilizaci na světě. Sumeru.
Tento pohled na dějiny si však žádá revizi.
V roce 1994 si archeologové při výzkumu na poli jednoho farmáře
všimli, že ze země vyčnívají zvláštní kameny s rytinami.
Některé vskutku gigantických rozměrů.
Následné vykopávky přinesly řadu senzačních objevů.
Toto nedávné archeologické naleziště
si žádá, abychom se zbavili předsudků vůči našim předkům z doby kamenné.
Místní nálezy ukazují na pokročilou
znalost techniky a také na to,
že měli dosud netušené schopnosti
a mohli soupeřit s pozdějšími
a údajně daleko pokročilejšími civilizacemi.
Pod moderní střechou chránící místo proti přírodním vlivům
se nachází Gobekli Tepe.
Podle toho, co jsme se o pravěku učili na hodinách dějepisu,
by nemělo existovat.
Archeologové se shodují na tom, že pochází z doby před 11 600 lety…
9 600 př. n. l.
…což z místa dělá nejstarší známou monumentální stavbu na Zemi.
Jde o vysoce sofistikovanou a velmi vyspělou megalitickou lokalitu
asi o 7 000 let starší než Stonehenge
a o 7 000 let starší než pyramidy v Gíze.
A najednou je představa, že žádná kultura na světě
nebyla před 12 000 lety něčeho takového schopna,
v troskách.
Je dokonce starší než vynález kola
nebo domestikace koní.
Pochází z doby, kdy se Země právě vzpamatovávala z doby ledové,
a tehdejší lidé neměli být nic víc
než primitivní lovci a sběrači žijící v hliněných chýších.
Pokud nebyli natolik vyspělí,
aby tento megalitický div navrhli a vybudovali,
kdo to tedy udělal? A proč?
Co je to za místo?
Z toho, co zde vidíme, nám nejprve může jít hlava kolem.
Když se však podíváme blíže a pospojujeme si všechny indicie,
dostaneme dobrou představu o tom,
jak ambiciózní a impozantní to tu muselo být na svém vrcholu.
Místo stojí na úbočí kopce
a v jeho okolí najdeme málo stop po osídlení lidmi.
Obsahuje čtyři podobně rozestavěné kruhovité ohrazené objekty.
Každý má ve svém středu
dva obří megality ve tvaru písmene T,
vážící až deset tun
a zasazené do leštěné kamenné podlahy.
Dvě obří postavy
s rukama vytesanýma do kamene
a sklopenými hlavami.
Jsou obklopeny menšími pilíři stejného tvaru,
z nichž mnohé mají složité zdobné rytiny
a jsou propojeny kruhovitým zdivem z kamení s průchody.
Jak sem byly tyto mohutné bloky vyzvednuty a dopraveny?
To nikdo neví.
Laickým návštěvníkům i archeologům, kteří zde
prováděli vykopávky, nejde do hlavy,
kde se tu ty úžasné plastiky vzaly.
Všude v Göbekli Tepe se nalézají symboly zvířat.
Je to jako kamenná Noemova archa.
Tvorové znázornění v Göbekli Tepe jsou podivuhodně rozmístění a stylizovaní,
jako by byl jejich smysl symbolický, ne realistický.
A ještě něco je na těchto megalitických stavbách neobvyklé.
Radiouhlíková metoda určení stáří
prokázala, že tyto čtyři uzavřené objekty nebyly vybudovány současně.
Objekt D se datuje do doby před zhruba 11 600 lety…
9 600 př. n. l.
…ale nejmladší objekt A byl postaven zhruba před 10 500 lety.
A - 8 500 př. n. l.
Místo úprav stávající budovy
se lidé v průběhu 1 100 let
rozhodli stavět nové a nové,
pokaždé mírně pootočené.
Ještě víc fascinující je,
že nejstarší objekt D
je také největší
a nejkomplikovaněji zdobený z celé skupiny.
Není to tak, že se jako lovec a sběrač
jednoho dne probudíte a řeknete si: „Postavím
největší megalitickou stavbu, jakou svět kdy viděl.“
Bývá zvykem, že lidé se zdokonalují časem a praxí.
Jako tito lidé pracující dnes v dole
v kopcích poblíž Göbekli Tepe.
Předpokládáme, že dávné kultury fungovaly stejně
a časem své dovednosti zlepšovaly.
Ale Göbekli Tepe, a zejména jeho objekt D,
tento předpoklad nabourává.
Jak je možné, že tlupa lovců a sběračů doby kamenné
byla při stavění
těchto megalitů tak úspěšná hned napoprvé?
Není načase zvážit možnost, že se lovci a sběrači nenaučili stavět
tyto monumentální megalitické objekty přes noc,
ale že jsou odkazem
vyspělé prehistorické civilizace, vymazané z paměti lidstva?
Tato představa
je pro tradiční archeology téměř urážlivá.
Akademická obec se uzavřela v určitém náhledu na věc,
tedy že v době ledové
se celá populace lidstva na planetě nacházela ve stádiu lovců a sběračů.
Ukazuje se však, že stavitelé Göbekli Tepe
byli daleko ambicióznější než průměrní lovci a sběrači.
V roce 2003 zde byl proveden geofyzikální výzkum pomocí georadaru,
který odhalil až 20 dalších uzavřených objektů uvnitř kopce
a více než 200 sloupů.
Většina dosud nebyla vykopána.
Jedná se o obří megalitický komplex o rozloze devíti hektarů, což je více
než 12 fotbalových hřišť.
Je to opravdu rozlehlá lokalita.
Nemůžete jen tak, bez předchozích znalostí
a dovedností se zpracováním kamene
vystavět něco jako Göbekli Tepe.
Musí tomu předcházet dlouhá historie, a o té nevíme naprosto nic.
A podle mě to jasně mluví ve prospěch ztracené civilizace.
Předali své technické znalosti,
dovednosti a vědomosti lovcům a sběračům.
Göbekli Tepe ale není jediný komplex datovaný do konce poslední doby ledové,
který zde byl nedávno objeven.
V roce 2019 turečtí archeologové zahájili vykopávky v jiné lokalitě
asi hodinu jízdy na východ, v Karahan Tepe.
Zde objevili něco nečekaného.
Turecké úřady zahraničním štábům dosud nedaly svolení zde natáčet,
až nyní.
Vedoucí archeolog profesor Necmi Karul
věří, že toto místo je zhruba stejně staré jako Göbekli Tepe,
a možná i starší.
Ale je zcela jiné.
V hlavní obdélníkové komoře se nachází sloupy do T a megality,
ale jedna hrana je vytesaná do skalního podloží
a je dost velká, aby pojmula desítky lidí.
K čemu tato stavba sloužila?
Napadá vás něco?
PROF. NECMI KARUL ISTANBULSKÁ UNIVERZITA
Lze si ji vykládat jako pódium, místo k sezení…
- Ano. - …kde se scházeli lidé,
- protože je to opravdu masivní stavba. - To ano.
Vypadá to, že Karahan Tepe bylo jakési rituální místo setkávání.
Plastiky na stěnách
nejsou tak umně vyvedené jako ty v Göbekli Tepe.
Ale také vidíme postavy v hábitech.
Mohou představovat pravé architekty místa?
- Až po vás, profesore. - Dobře.
Profesor Karul mě vede do pozoruhodné postranní komory
v dvoumetrové hloubce o rozměrech osm na šest metrů.
Deset sloupů připomínajících faly
bylo úmyslně a zručně vytesáno přímo ze skalního podloží.
Jedenáctý sloup se nachází na prominentním místě.
Skrze skálu byl také vysekán kanál vinoucí se jako had,
kterým do komory cosi vtékalo,
voda nebo možná krev.
Dominuje mu impozantní a tajemná vysochaná hlava.
Krk té postavy připomíná hada,
vystupuje ze skály a shlíží na sloupy
stojící v ohrazené komoře.
Klikatí se a řekl bych, že je na něm cosi zlověstného.
Je to velmi uhrančivá tvář.
Je to lidská hlava
- vytesaná ze skalního podloží… - Ano.
…a hledí ke vchodu.
Ano, její pohled tam směřuje.
Velmi působivé.
- Vypadá jako hlava hada. - Ano.
- Řekl bych, že se jeví jako had. - Ano.
Had s lidskou hlavou.
Ano, možná.
To je unikátní objev.
- Ano, fantastický. - Jo.
V té komoře na vás padne strach a hrůza.
Vím, že to není vědecké.
Ale takový byl můj dojem z toho, co jsem viděl.
Ale nedá mi spát, jestli strach a hrůza
hrály roli také při stavbě místa.
Zda je to něco, co o naší minulosti máme vědět.
Že z toho jde hrůza z nějakého důvodu.
Profesor potvrzuje, že stejně jako u Göbekli Tepe,
ani zde nenašli žádné stopy zemědělství.
Lidé, kteří komplex postavili, byli určitě jen lovci a sběrači.
Vžitá představa byla, že nejprve bylo zemědělství
a až s jeho příchodem se lidé usadili a vytvářeli podobná místa.
Ale chápu-li to dobře, tvrdíte, že se nejdřív usadili.
Nejprve se usadili.
- Jsou to lovci a sběrači. - Ano.
A pak začali žít jinak.
Změnili svá obydlí,
- technologie a tak dál. - Aha.
Jakási revoluce myšlenek.
Můžeme to nazývat revolucí.
To ovšem vrhá na dějiny lidstva nové světlo.
Zatím byly v Karahan Tepe vykopány pouze dvě komory.
Georadar ale objevil přinejmenším dvacet dalších,
které na zkoumání stále čekají.
Stejně jako Göbekli Tepe
vzniklo i toto místo na konci poslední doby ledové,
těsně před tím, než místní začali farmařit a chovat dobytek.
V době výstavby Göbekli Tepe zde žádné zemědělství nebylo,
ale podivné je, že přesně v době, kdy bylo před 11 600 lety postaveno,
se objevuje všude kolem.
IRÁK - MEZOPOTÁMIE - ÍRÁN
Pro mě jsou důkazy jasné.
Jedná se o přenos technologie.
Do Gobekli Tepe přišli lidé, kteří už uměli
pracovat s megality a stavět ty obří stavby.
Už měli znalost zemědělství
a použili místo k mobilizaci místní komunity.
Řekli jim, co mají dělat, a naučili je obdělávat půdu.
Podle pověstí starobylé Mezopotámie
tomu přesně tak bylo.
Mezi mnoha mýty starého světa o potopě
jsou pro nás ty mezopotámské obzvlášť zajímavé.
Hovoří se v nich o skupince dávných mudrců,
Apkalluech, kteří lidi naučili civilizačním dovednostem.
Na počátku, před zaznamenanými dějinami,
bylo lidstvo stvořeno bohy, aby se stalo správci země a zvířat.
Ale první lidé byli pro tento úkol příliš líní a neukáznění
a nekontrolovaně se množili.
Bohové proto seslali vekou potopu,
aby se země očistila a lidstvo mohlo začít znovu.
A poslali také sedm mudrců, Apkalluů,
tradičně vyobrazovaných jako postavy s vousy a vlajícími hábity,
aby přeživším řekli, co dělat.
Jejich vůdcem byl Oannes, který prý přišel z moře,
a je zobrazován jako napůl člověk, napůl ryba.
Chodil mezi lid
a učil je zemědělství, architektuře a znalostem hvězd.
Nemůžu si pomoct, ale toto je výčet
obsahující mnohé z pokroků, jež údajně mají svou kolébku v Göbekli Tepe.
Oannes je dalším příkladem hrdinného nositele civilizace.
Učitele, který se zčistajasna objeví po velké katastrofě,
nejčastěji z moře.
Jako Quetzalcoatl v Mexiku
nebo Usir, který podle legendy připlul na lodi,
aby lidstvo naučil civilizaci.
A nejde jen o příběhy, které se napříč dávnými kulturami podobají.
ASYŘANÉ
Jejich vyobrazení ve starobylém umění jsou také nápadně podobná…
TOLTÉKOVÉ
…od šatů po typické kabelky.
MAYOVÉ
OLMEKOVÉ
Myslím, že je to doklad skutečných událostí.
Někdy mohou být překryty
symbolikou a příběhy odvádějícími pozornost,
ale v zásadě se domnívám, že mýtům je třeba věřit.
Kruhové ohrazené objekty Göbekli Tepe, otevřené obloze,
mi také trochu připomínají Ġgantiji a další maltské chrámy.
Je možné, že byly inspirovány jedním zdrojem?
Lenie Reedijková mi na Maltě ukázala,
jak měnící se rozmístění starobylých megalitických chrámů
odráží změny polohy, ze které napříč tisíciletími
vychází jediná hvězda, Sirius.
Zvláštní je, že stejný jev lze pozorovat i v Göbekli Tepe.
Zdá se, že středové pilíře tří nejstarších místností
jsou také namířeny k Siriu.
Někdy ke konci doby ledové jejich odlišné orientace
odrážejí proměňující se bod místa východu v čase.
Toto společné zaměření na Sirius je pro mě
další důkaz, že dávní stavitelé na Maltě i v Turecku
měli přístup ke společnému vědění
v oblasti astronomie a megalitického stavitelství.
Je možné, že velké stavební projekty na obou místech
byly řízeny přeživšími, kteří zažili vyspělejší kulturu,
jejíž zástupci koncem doby ledové cestovali světem,
a kteří jsou možná reprezentováni těmito obřími kamennými sloupy
nebo postavami v hábitu z Karahan Tepe?
Lidmi, kteří sem
do úrodného půlměsíce dorazili po potopě.
A pokud ano, co se nám snaží říct?
Je možné, že nám tyto zvířecí plastiky něco naznačují?
Z nedávných výzkumů
jsem se o Göbekli Tepe dozvěděl nové informace,
což celému obrazu jen dodává na poutavosti.
Mám se setkat s dr. Martinem Sweatmanem z blízkého muzea v Sanliurfě,
které je domovem úžasné makety největšího objektu v Göbekli Tepe.
Kvalifikovaný vědec se zájmem o archeoastronomii
většinu svého výzkumu zasvětil Sloupu 43,
známému též jako Supí kámen.
Jaký má podle vás význam, Martine?
Pravděpodobně se jedná o jeden z nejdůležitějších artefaktů na světě.
Je to neuvěřitelné.
V podstatě je to naše Rosettská deska.
Aha.
Dr. Sweatman se domnívá, že symboly na kameni
mohou představovat asterismy,
postavy zobrazují shluky jasných hvězd na noční obloze.
Zde jasně vidíme štíra.
Může se jednat o souhvězdí Štíra.
Je velmi lákavé považovat to za Štíra.
Rozhodně.
Různé kultury dávaly souhvězdím zvěrokruhu různá jména
a různé podoby.
Takže je bonus, že jeden asterismus lze na Sloupu 43 rozpoznat.
Nahoře bychom očekávali Střelce,
kterého známe jako lukostřelce s lukem a šípem.
A zde vidíme supa s křídly rozepjatými přesně v úhlu
představujícím luk a šíp.
A pak vidíme i jiné zvířecí symboly
odpovídající dalším souhvězdím,
je to téměř jako mapa noční oblohy.
Toto je mapa nejjasnějších hvězd
v části oblohy kolem dnešního Štíra.
Srovnáme-li Štíra do linie se Štírem na Sloupu 43,
vypadá to, že další asterismy se shodují
s jinými postavami na sloupu.
- Takže do sebe všechno zapadá. - Naprosto.
Ale opravdový průlom přišel, když dr. Sweatman uvážil možnost,
že by středový kruh mohl představovat Slunce.
Co by to znamenalo, pokud máme obraz Slunce
v určitém postavení souvisejícím se souhvězdími?
Jedna věc, kterou se mohli snažit naznačit, je datum.
Vodítkem je fakt, že nahoře na pilíři jsou další tři
zvířecí symboly,
které mne utvrdily v domněnce, že jde o datum,
že je to něco jako razítko.
Dr. Sweatman věří,
že tři menší zvířata vyrytá nahoře do Sloupu 43
se objevují vedle symbolického zobrazení tří západů slunce.
Vzhledem ke slunečnímu kotouči uprostřed kamene
by mohly znázorňovat čtyři klíčové okamžiky solárního roku.
Letní a zimní slunovrat a jarní a podzimní rovnodennost.
Plastiky zobrazovaly asterismy, jež se objevovaly na noční obloze
za zapadajícím sluncem nebo okolo něj
v každý z významných dní kalendářního roku.
Takže najednou máme klíč ke čtyřem stěžejním momentům v roce
s tím, že záměrem bylo, abychom se opravdu
- soustředili na pilíř. - Přesně tak.
To je úžasná a podmanivá myšlenka.
Datum vytesané do kamene univerzálním jazykem astronomie.
Na jaké datum tedy sloup odkazuje?
S pomocí počítačového programu
navrženého k zaznamenávání pohybu noční oblohy napříč tisíciletími
můžeme přesně určit stoleté okénko, které Martinovu teorii dokonale potvrzuje.
Nakonec jsem zjistil, že bychom mohli
stanovit datum na století mezi lety 10 900 až 10 800 př. n. l.
Ale to je více než tisíc let před počátkem stavby Göbekli Tepe.
Proč je to datum důležité?
O této specifické době dějin máme docela dobré informace.
Téměř přesně v tomto krátkém rozmezí sta let
došlo k dramatické klimatické události známé jako mladší dryas.
Ta jejich svět naprosto změnila.
O této události hovoříme jako o starodávné apokalypse,
ale vědcům je známá jako mladší dryas.
Začala katastrofou před 12 800 lety
a skončila před 11 600 lety,
přesně v době vzniku Göbekli Tepe.
Ve světě došlo k nějakému obrovskému geologickému zvratu,
zahrnujícímu rozsáhlé povodně,
následovanému tisíciletím, v němž teploty klesly pod nulu.
Život na Zemi se zásadně proměnil.
Šavlozubí tygři a mamuti vyhynuli.
Ale lidstvo přežilo.
A zhruba před 11 600 lety
mráz skončil další velkou a konečnou potopou,
která zvedla hladiny světových moří.
Až tehdy, kdy se Země opět uklidnila,
započaly práce na Göbekli Tepe.
Jsem přesvědčen že načasování nebylo náhodné.
To jsem totiž v Göbekli Tepe viděl,
jakousi obnovu civilizace
poté, co již dříve civilizace existovala,
ale byla zničena kataklyzmatem.
Odsud je na Sloup 43 pěkný pohled.
Je překvapivě zachovalý,
uvážíme-li, že je starý 11 600 let.
Je to vskutku úžasné.
Co když tento záhadný komplex nebyl jen místem rituálů,
ale také památníkem připomínajícím událost, která změnila svět?
Dávalo by to smysl.
Některé největší stavby dneška jsou také památníky.
Lincolnův památník ve Washingtonu,
nebo Tádž Mahal v Indii.
Ale mohla by lokalita Göbekli Tepe být něčím víc?
Co když po sobě architekti chtěli zanechat
velmi důležité poselství
pro příští pokolení?
Když totiž archeologové
určili stáří sutin pokrývajících tuto lokalitu,
čekalo je další překvapení.
Někdy před 10 000 lety
byly všechny stavby zároveň
rychle a úmyslně zasypány.
K zasypání Göbekli Tepe bylo vynaloženo nesmírné úsilí.
Nejenže stavby pohřbili pod zem,
dokonce na ně navršili umělý kopec.
Musíme si představit skupiny čítající stovky lidí
nesoucí koše suti, kterou vnitřek objektů zasypávají.
Ale vyvstává otázka, proč to provedli.
Místo nebylo opuštěné ani zničené či vyrabované.
Bylo pečlivě zasypáno, ukryto a zakonzervováno.
A tak zůstalo bezpečně ukryto na příští tisíce let
až do nedávného znovuobjevení.
Mně dává smysl jen vysvětlení, že jde o časovou schránku.
A jako u všech časových schránek
bylo jejím smyslem předat zprávu do budoucnosti.
Vyobrazením v Göbekli Tepe i Karahan Tepe vévodí hadi.
Způsob, jakým jsou jejich
klikatící se sestupující těla znázorněna, je zvláštní,
jako by jimi byli stavitelé posedlí,
jako by právě hadi byli tou zprávou,
kterou nám obě místa chtěla zanechat.
Ale jedná se o hady, nebo je lze interpretovat jinak?
Zdá se, že všude, kde nalézáme stopy ztracené epizody lidských dějin,
také nacházíme hady.
V Mexiku byl hadem sám Quetzalcoatl.
Vstoupíme-li na Maltě do vnitřní svatyně Ġgantije,
musíme překročit hada.
Myslím, že vím, co tito hadi znamenají. Nejlepší příklad nenajdeme zde v Turecku.
Je vzdálený přes půlku světa a nachází se uprostřed Ameriky, v Ohiu,
kde dávní mudrci přetvořili přírodní útvar v hada obřích rozměrů,
který měl sloužit jako pomník a možná také jako varování.
Překlad titulků: Vixo