СЕРІАЛ NETFLIX
Електрика творить для нас дива.
Люди стали видом, який є активним 24/7.
Але наше світлове шатро відгороджує нас
від одного з найчудовіших аспектів життя на цій планеті…
від нічного неба.
Для древніх
спостереження за зорями було найкращою виставою на Землі,
найбільш захопливим способом проводити довгі, темні ночі.
Вони знали кожен виток Чумацького Шляху,
кожен яскравий кластер зірок, кожну комету, що спалахує в небі.
Можливо, саме тому ми знаходимо гігантські споруди, спрямовані на небеса,
повсюди в древньому світі.
Та що, як це щось більше?
Древні піраміди та храми в усьому світі
поєднують небо із землею, точно орієнтуючись на Сонце, Місяць та зірки.
Чому будівничі споруджували все так детально і в такому величезному масштабі?
Можливо, вони пробували нам щось сказати?
Чи навіть попередити, що ми повинні за всяку ціну пильно стежити за небесами.
СПАДЩИНА МУДРЕЦІВ
Я в Туреччині, прямую до вершини ізольованого пагорба
приблизно за 42 кілометри від сирійського кордону.
Сьогодні це неспокійна частина світу,
але вона відіграла дуже важливу роль в історії людства.
ЧОРНЕ МОРЕ — ТУРЕЧЧИНА — СЕРЕДЗЕМНЕ МОРЕ — СИРІЯ — ІРАК
На південному сході Туреччини, поблизу сучасної Шанлиурфи,
наприкінці льодовикового періоду сталося дещо надзвичайне.
10 000 РІК ДО Н. Е.
ШАНЛИУРФА
Наші предки, мисливці-збирачі кам'яного віку,
раптово відкрили землеробство й почали засновувати поселення.
ІРАН — МЕСОПОТАМІЯ — ПЕРСЬКА ЗАТОКА
Це відбувалося на всій території, яку пізніше назвуть «Родючим Півмісяцем»,
що простягалася на південь до Перської затоки.
4000 РІК ДО Н. Е.
Приблизно 6000 років тому місцевість, знана як Месопотамія,
породила тих, кого довгий час вважають
першою в світі цивілізацією, — шумерів.
ШУМЕРИ
Але цей погляд на історію так і проситься бути переписаним.
У 1994-му, досліджуючи фермерське поле,
археологи виявили дивні різьблені камені, що стирчали із землі.
Деякі з них були величезного розміру.
Подальші розкопки привели до низки вражаючих відкриттів.
Ця нещодавно розкопана археологічна пам'ятка
примушує нас покинути упередження щодо наших предків кам'яного віку.
Вони не лише не були технологічно примітивними,
їхні досягнення доводять,
що вони мали здібності, про які раніше не підозрювали,
конкуруючи зі значно пізнішими
й начебто значно розвиненішими цивілізаціями.
Сучасний навіс, побудований для захисту від стихії,
приховує комплекс Гебеклі-Тепе.
ГЕБЕКЛІ-ТЕПЕ
І, зважаючи на все, чого нас учили про древню історію,
він не повинен існувати.
Археологи визнають, що його вік становить близько 11 600 років…
9600 РІК ДО Н. Е.
…що робить його найстарішою визнаною монументальною структурою на Землі.
Це дуже складна й просунута мегалітична пам'ятка,
яка приблизно на 7000 років старша за Стоунхендж…
СТОУНХЕНДЖ, ВЕЛИКА БРИТАНІЯ
…і приблизно на 7000 років старша за піраміду Хеопса.
Враз ідея того, що 12 000 років тому ніде у світі
не існувало культури, здатної робити такі речі,
стає повністю дискредитованою.
Вона старіша навіть за винахід колеса
та приручення коней.
Зведена в час, коли Земля лише виходила з останнього льодовикового періоду,
коли місцеві начебто залишалися
примітивними мисливцями-збирачами, що жили в землянках.
Але якщо вони не були достатньо розвиненими,
щоб спроєктувати та збудувати це мегалітичне диво,
то хто це зробив і чому?
Що це за місце?
На перший погляд те, що постає перед очима, може спантеличити.
Але якщо придивитися та скласти докупи всі зачіпки,
то можна отримати гарне уявлення про те,
наскільки амбітним і показним був цей комплекс у час свого розквіту.
Чотири круглі загородження
зі схожим плануванням, розміщені на схилі пагорба,
поруч із яким лише скупі сліди людських поселень.
Посеред кожного загородження
стоїть пара величезних Т-подібних мегалітів,
які важать до десяти тонн
і встановлені на відполірованій кам'яній підлозі.
Величезні фігури-близнюки,
руки деяких із них вирізані в скелі,
а голови похилені.
Їх оточують менші Т-подібні стовпи,
багато з них мають детальні різьблення та оздоблення,
і всі з'єднані кільцеподібними кам'яними стінами та ходами.
Як ці величезні блоки були підняті та поставлені на свої місця —
ніхто не знає.
Що справді дивує всіх, хто сюди приходить,
включно з археологами, що розкопували цю пам'ятку, —
це вражаючі різьблення.
Символи тварин можна знайти повсюди в Гебеклі-Тепе.
Це як Ноїв Ковчег у камені.
Істоти, зображені в Гебеклі-Тепе, мають дивне розташування та стилізацію,
наче їхнє призначення є більш символічним, ніж реалістичним.
І це не єдина незвичайна річ у цій мегалітичній структурі.
ГЕБЕКЛІ-ТЕПЕ
Коли археологи провели вуглецеве датування,
стало зрозуміло, що ці чотири загородження були збудовані в різний час.
А — Б — В — Г
Вік загородження «Г» становить близько 11 600 років…
Г — 9600 РІК ДО Н. Е.
…а наймолодше загородження «А» було збудоване близько 10 500 років тому.
А — 8500 РІК ДО Н. Е.
Замість того, щоб оновити будівлю, яку вони вже мали,
люди продовжували будувати нові огородження
протягом близько 1100 років,
кожного разу трохи змінюючи їхню орієнтацію.
Навіть більше інтригує те,
що найдавніша початкова споруда, загородження «Г»,
також є найбільшою
та найвигадливіше оздобленою з усієї групи.
Так не буває, що мисливець-збирач
прокидається одного ранку й думає: «Я збудую
найбільшу мегалітичну пам'ятку, будь-коли бачену в світі».
Зазвичай, що більше ми практикуємо щось, то краще це нам вдається.
Як у випадку цих сучасних каменеломів,
що до сьогодні вирізають камінь на пагорбах навколо Гебеклі-Тепе,
ми припускаємо, що древні культури мали б робити так само,
покращуючи свої навички з часом.
Але Гебеклі-Тепе й конкретно загородження «Г»,
здається, перевертають це припущення догори дном.
Як громада мисливців-збирачів кам'яного віку змогла
досягнути такого успіху
в будівництві мегалітів із першої спроби?
Чи не час розглянути можливість того, що великі мегалітичні огородження
не були дивовижним одноденним винаходом мисливців-збирачів,
а натомість були спадщиною
передчасно розвинутої втраченої цивілізації доісторичної доби?
Це ідея,
яку мейнстримні археологи вважають ледь не образливою.
Вчені потрапили в полон певної теорії,
що під час льодовикового періоду
все населення Землі було на стадії мисливства і збиральництва.
Однак з'ясувалося, що будівничі Гебеклі-Тепе
були значно амбітнішими, ніж звичні нам мисливці-збирачі.
У 2003 році геофізична зйомка з використанням георадару
виявила до 20 інших кам'яних загороджень усередині пагорба
та більш ніж 200 стовпів.
Більшість залишаються нерозкопаними.
Величезний мегалітичний комплекс розкинувся на дев'ять гектарів,
більш ніж на 12 футбольних полів.
Це величезна територія.
Неможливо просто прокинутися одного ранку без навичок,
без попереднього знання, без досвіду обробки каменю,
і створити щось схоже на Гебеклі-Тепе.
Тут має критися довга історія, і цієї історії повністю бракує.
На мою думку, це дуже переконливо вказує на існування втраченої цивілізації.
Яка передала свою технологію,
свої навички, свої знання мисливцям-збирачам.
Гебеклі-Тепе — не єдиний комплекс родом із кінця останнього льодовикового періоду,
який нещодавно був тут знайдений.
У 2019-му турецькі археологи почали розкопки в іншому місці,
приблизно за одну годину їзди на схід, під назвою Карахантепе…
КАРАХАНТЕПЕ
…і знайшли дещо несподіване.
Турецька влада не пускала сюди закордонні знімальні групи —
до сьогодні.
Провідний археолог, професор Некмі Карул,
вважає, що вік цієї пам'ятки приблизно такий, як Гебеклі-Тепе,
і може бути ще древнішим.
Але вона зовсім інша.
Основна кімната теж має Т-подібні стовпи й мегаліти,
але один кут вирізаний зі скелі,
і приміщення може вмістити десятки людей.
Як думаєте, що відбувалося в цій будівлі?
Чи у вас є якісь ідеї?
ПРОФЕСОР НЕКМІ КАРУЛ СТАМБУЛЬСЬКИЙ УНІВЕРСИТЕТ
Це можна трактувати як подіум для сидіння…
-Так. -Для збору людей.
-Бо це велика будівля. -Так.
Карахантепе схожа на якесь місце для ритуальних зборів.
Різьблення на стінах
виконані не так добре, як у Гебеклі-Тепе.
Але можна розрізнити постаті в мантіях.
Можливо, вони представляють справжніх архітекторів пам'ятки?
-Ведіть, професоре. -Добре.
Професор Карул веде мене до цікавої бокової кімнати,
вісім на шість метрів і два метри завглибшки.
Десять стовпів, схожих на фалоси,
були цілеспрямовано та майстерно висічені прямо зі скелі.
Одинадцята відокремлена колона на чільному місці.
У скелі також вирізано звивисте русло,
щоб дозволити якійсь рідині влитися в цю кімнату,
воді, або, можливо, крові.
Над ним домінує вражаюча й таємнича скульптура голови.
У шиї цієї фігури є щось змієподібне,
у тому, як вона вистромлюється зі скелі й оглядає стовпи,
що стоять у загородженні.
У цьому є щось звивисте, і, я б додав, також дещо зловісне.
Це дуже владне обличчя.
Це людська голова…
-Яку вирізали зі скелі… -Вирізали зі скелі.
І вона дивиться на вхід.
Так, очі обернуті в той бік.
Доволі пихата.
-Схожа на голову змії. -Так.
-Вона поводиться по-зміїному, я б сказав. -Так.
Змія з головою людини.
Так, можливо.
Це досить унікальна знахідка.
-Так, вона фантастична. -Так.
Від цього загородження з'являється почуття страху.
Я знаю, що це не науково.
Це просто моя емоційна реакція на те, що я побачив.
Але я не можу не задуматися, чи був страх
також частиною процесу її створення.
Чи вона виражає щось, що нам слід знати про наше минуле.
Що вона вселяє страх навмисне.
Професор підтверджує, що, як і з Гебеклі-Тепе,
вони не знайшли доказів землеробства.
Люди, які побудували цей комплекс, точно ще були мисливцями-збирачами.
Раніше вважалося, що спочатку було землеробство,
і це дозволило людям осісти й створити такі місця.
Але якщо я вас правильно зрозумів, ви кажете, що спершу було поселення.
Спочатку були поселення.
-Вони були мисливцями-збирачами. -Так.
А тоді вони почали створювати інше життя.
Вони змінили будівлі.
-Вони змінили технології, і так далі. -Еге ж.
Свого роду революція ідей.
Можемо назвати це революцією.
Тож це проливає нове світло на людську історію.
Наразі в Карахантепе розкопали лише дві кімнати.
Але георадар виявив принаймні 20 інших кімнат,
які ще не були досліджені.
Як і Гебеклі-Тепе,
ця пам'ятка збудована наприкінці льодовикового періоду,
одразу перед тим, як місцеві стали займатися землеробством і худобою.
Коли Гебеклі-Тепе збудували, біля неї не було землеробства,
але, як не дивно, саме в час її будівництва 11 600 років тому
землеробство з'явилося навколо неї.
ІРАК — МЕСОПОТАМІЯ — ІРАН
Для мене досить очевидно, про що свідчать докази.
Це передача технологій.
Люди, що вже знали, як створювати мегаліти
і збудувати велику мегалітичну пам'ятку, прийшли до Гебеклі-Тепе.
Вони вже мали знання про землеробство,
і вони використовували цю пам'ятку, щоб мобілізувати місцеву спільноту,
організувати їх та познайомити їх із землеробством.
Відповідно до древнього месопотамського фольклору,
саме так і сталося.
Серед багатьох стародавніх міфів про потоп і катаклізми
месопотамська традиція повеней становить особливий інтерес.
Вона говорить про групку древніх мудреців,
Апкаллу, які передали місцевим людям навички цивілізації.
Спочатку, до писаної історії,
людство було створене богами, щоб піклуватися про землю й тварин.
Але перші люди були надто ліниві та непокірні, щоб виконувати цю роботу,
і їхня кількість безконтрольно зростала.
Тому боги наслали велику повінь,
щоб почати людство заново з чистого листа.
Вони також послали семеро мудреців, Апкаллу,
яких традиційно зображають як бородатих постатей у хвилястих мантіях,
щоб навчити тих, хто вижив.
Їхнім лідером був Оанн. Казали, що він вийшов із моря,
зазвичай його зображали як напівчоловіка, напіврибу.
Він ходив поміж людей,
навчаючи землеробства, архітектури та знання зірок.
Я не можу не зауважити,
що цей список містить багато проривів, які начебто були здійснені в Гебеклі-Тепе.
Оанн є ще одним прикладом героя, що несе цивілізацію.
Учитель, який прибуває несподівано, зазвичай морем,
після великого катаклізму,
як Кетцалькоатль у Мексиці
або Осіріс, який, згідно з легендою, подорожував човном,
щоб навчити людство дарам цивілізації.
Для древніх культур спільними є не лише ці історії.
АССИРІЙЦІ
Їхні зображення в древньому мистецтві теж надзвичайно схожі…
ТОЛЬТЕКИ
…аж до їхніх мантій і характерних сумок.
МАЙЯ
ОЛЬМЕКИ
Я думаю, що це реальні розповіді про справжні події.
Де-не-де вони можуть мати нашарування
символізму та сюжетних ліній, які нас відволікають,
але, думаю, на базовому рівні нам варто довіряти міфам.
Відкриті небу круглі кам'яні загородження Гебеклі-Тепе
також нагадують мені дещо про Джгантію та інші мальтійські храми.
Можливо, вони мали єдине джерело натхнення?
На Мальті Лені Ріджик показала мені,
як різні орієнтації старовинних мегалітичних храмів
відстежують зміну точок сходу однієї зірки, Сіріуса,
протягом тисяч років.
Примітно, що ми знаходимо те саме явище в Гебеклі-Тепе.
Центральні стовпи трьох найстаріших загороджень,
здається, також указували на Сіріус.
Десь наприкінці льодовикового періоду їхні різні орієнтації
відстежували різні точки сходу зірки протягом часу.
Цей спільний фокус на Сіріусі для мене
є ще однією підказкою, що давні зодчі на Мальті й у Туреччині
мали доступ до джерела спільних знань,
які стосувалися астрономії та мегалітичного будівництва.
Можливо, великі будівельні проєкти в обох місцях
були керовані представниками розвиненої культури, які вижили
й подорожували світом наприкінці льодовикового періоду.
Можливо, саме їх зображають ці гіганти на кам'яних стовпах
або фігури в мантіях у Карахантепе?
Людей, що прибули сюди,
на «Родючий Півмісяць», після великого потопу.
Якщо так, що вони хотіли сказати?
Можливо, всі ці вирізьблені тварини передають нам якусь інформацію?
Під час недавніх досліджень
я дізнався нові дані про Гебеклі-Тепе,
які доповнюють інтригуючу картину.
Я прийшов зустрітися з доктором Мартіном Светменом у Шанлиурфському музеї поруч,
який містить приголомшливе відтворення найбільшого загородження Гебеклі-Тепе.
Будучи за освітою вченим та цікавлячись археоастрономією,
Мартін зосередився на дослідженні стовпа 43,
відомого також як «Камінь Стерв'ятника».
Мартіне, на вашу думку, в чому його значущість?
Це, мабуть, один із найважливіших артефактів у всьому світі, розумієте?
Він просто неймовірний.
По суті, цей стовп — мов наш Розетський камінь.
Ясно.
Доктор Светмен вірить, що символи на камені
можуть означати астеризми,
фігури, що зображують яскраві скупчення зірок у нічному небі.
Ми прямо бачимо, що тут є скорпіон.
Можна припустити, що це сузір'я Скорпіона.
Є велика спокуса зробити висновок, що це Скорпіон.
Саме так.
Різні культури давали різні імена та фігури
зодіакальним сузір'ям.
Тож упізнати один астеризм на стовпі 43 є везінням.
Вище ми очікували б знайти Стрільця,
ми знаємо його як лучника з луком і стрілами.
І ось ми бачимо грифа з крилами, розгорнутими під саме таким кутом,
щоб уособити лук і стрілу.
І тоді ми бачимо, що є інші символи тварин,
які відповідають іншим сузір'ям,
зображуючи таку собі мапу нічного неба.
Це карта найбільш видимих зірок
у районі того, що сьогодні зветься сузір'ям Скорпіона.
Як тільки ми вишикуємо це сузір'я зі Скорпіоном на стовпі 43,
здається, що інші астеризми неподалік збігаються
з іншими фігурами, зображеними на стовпі.
-Тож начебто це все сходиться. -Абсолютно.
Але справжній прорив доктора Светмена стався тоді, коли він припустив,
що кільце посередині може зображати Сонце.
Отже, що б ви хотіли сказати, якби у вас було зображення Сонця
в конкретній позиції відносно сузір'їв?
Можливо, ви намагалися вказати дату.
Підтвердженням цьому є факт зображення інших тваринних символів
на верхівці стовпа.
Вони закріпили припущення, що це дата,
по суті, позначка часу.
Доктор Светмен вважає,
що три маленькі тварини, вирізані на верхівці стовпа 43,
зображені поруч із символічним зображенням трьох заходів сонця.
Разом із диском Сонця посередині каменю
вони можуть зображати ключові моменти в сонячному році:
літнє сонцестояння, зимове сонцестояння та весняне й осіннє рівнодення.
Різьблення означатимуть астеризми, які виникали в нічному небі
поза або навколо сонця, що заходить
у кожен із цих ключових днів календарного року.
Тож раптом ми отримуємо набір усіх ключових моментів року,
де домінує момент, на якому має бути основна увага.
Саме так.
Це геніальна та переконлива ідея.
Дата, викарбувана на камені універсальною мовою астрономії.
То на яку дату посилається стовп?
Використовуючи програмне забезпечення
для стеження за змінами в нічному небі протягом тисяч років,
ми можемо знайти точне вікно зі ста років, яке ідеально збігається з теорією Мартіна.
Врешті я встановив, що ми можемо датувати його
приблизно між 10 900 і 10 800 роком до нашої ери.
Але це більш ніж на тисячу років раніше за початок зведення Гебеклі-Тепе.
Чому ця дата має бути важливою?
Ми знаємо досить багато про цей конкретний період історії.
Майже достеменно в цей період часу, короткий проміжок приблизно в 100 років,
відбулася драматична кліматична подія, відома як Пізній дріас.
Вона повністю змінила їхній світ.
Ми називали це Прадавнім апокаліпсисом,
але науковці використовують назву Пізній дріас.
Він почався 12 800 років тому з катаклізму
і закінчився 11 600 років тому,
саме під час спорудження Гебеклі-Тепе.
Світ постраждав від якогось величезного геологічного потрясіння,
включаючи гігантські повені,
за якими послідували 1000 років низьких температур.
Життя на Землі докорінно змінилося.
Шаблезубі тигри та мамонти вимерли.
Але людство вижило.
І приблизно 11 600 років тому
замерзання закінчилося ще одним фінальним величезним потопом,
який підняв рівень моря в усьому світі.
Лише тоді, коли Земля знову заспокоїлася,
розпочалася робота над Гебеклі-Тепе.
І я думаю, що вибір часу не був збігом.
Врешті, саме так я сприймаю Гебеклі-Тепе —
як перезавантаження цивілізації
після часу, коли існувала раніша цивілізація,
яка була знищена великим катаклізмом.
Приємно бачити звідси стовп 43,
і він дуже добре зберігся,
зважаючи на те, що йому 11 600 років.
Це доволі вражаюче.
Можливо, цей таємничий комплекс був не просто місцем ритуалів,
а також меморіалом події, що змінила світ?
Це було б логічно.
Деякі наші найвеличніші сучасні будівлі також є меморіалами.
Меморіал Лінкольна у Вашингтоні
або Тадж-Махал в Індії.
Але чи може Гебеклі-Тепе бути чимось навіть більшим?
Можливо, її архітектори прагнули залишити
повідомлення найбільшої важливості,
повідомлення для розшифрування пізнішими поколіннями?
Бо коли археологи
визначили вік уламків, які вкривають територію пам'ятки,
то знайшли ще один сюрприз.
Близько 10 000 років тому
всі структури були поховані
швидко й водночас досить цілеспрямовано.
Поховання Гебеклі-Тепе потребувало величезних зусиль.
Не просто поховання,
а зведення поверх нього рукотворного пагорба.
Нам доводиться уявляти команди з сотень людей,
які несли кошики зі щебенем і висипали їх у загородження.
Але тоді постає питання: чому вони це зробили?
Він не був покинутий. Не був знищений чи пограбований.
Він був дбайливо захований і збережений.
І він залишався там, у безпеці, протягом тисяч років,
поки його нещодавно не знайшли.
На мій погляд, те, що ми тут бачимо, має сенс лише як капсула часу.
І, як усі капсули часу,
її ціллю було надіслати повідомлення в майбутнє.
Змії домінують на зображеннях у Гебеклі-Тепе й у Карахантепе також.
Є щось особливе в тому,
як зображені їхні фігури, що звиваються й опускаються,
наче будівничі були одержимі ними,
наче ці змії були єдиним повідомленням,
яке вони хотіли, щоб ми здобули в обох локаціях.
Але чи є вони зміями, чи вони представляють щось інше?
Здається, що де б ми не знаходили сліди забутих епізодів людської історії,
ми також знаходимо змій.
У Мексиці сам Кетцалькоатль був змієм.
На Мальті, щоб увійти в серце Джгантії,
треба переступити через змію.
Я думаю, що знаю значення цих зміїв, і найкращий приклад цьому не в Туреччині.
Він на іншому кінці світу посеред Сполучених Штатів, в Огайо,
де давні мудреці створили земляного змія гігантських масштабів,
щоб він слугував і меморіалом, і, можливо, був попередженням.
Переклад субтитрів: Роман Захарчук