A NETFLIX SOROZATA
Az elektromosság csodákat tett velünk.
Az ember éjjel-nappal aktív lett.
De a fénykupolánk elvág minket
az egyik legnagyszerűbb dologtól, amit ez a bolygó kínál…
az éjszakai égtől.
A régiek számára
a csillagok megfigyelése volt a legjobb műsor a Földön,
a legszórakoztatóbb időtöltés a hosszú, sötét éjszakákon.
Ismerték a Tejút minden kis kanyarját,
az összes fényes csillagcsoportot, az égen ragyogó üstökösöket.
Ez lehet az oka annak, hogy bármerre nézünk az ősi világban,
masszív építményeket látunk, amik az égre irányítják figyelmünket.
De mi van, ha ennél többről van szó?
Az ősi piramisok és templomok világszerte úgy kötik össze
az eget a földdel, hogy precízen igazodnak a Naphoz, a Holdhoz és a csillagokhoz.
Az építők miért törődtek ezzel, és miért ilyen hatalmas léptékben?
Tán üzenni próbáltak nekünk valamit?
Esetleg figyelmeztetnek, hogy mindenképp jobban oda kell figyelnünk az égboltra.
A BÖLCSEK ÖRÖKSÉGE
Törökországban egy elszigetelt dombtetőre tartok,
ami kb. 40 kilométerre van Szíria határától.
Ma ez egy elég zűrös része a földnek,
de rendkívül jelentős volt az emberiség története szempontjából.
FEKETE-T. - TÖRÖKO. FÖLDKÖZI-T. - SZÍRIA - IRAK
Törökország délkeleti részén, a mai Şanlıurfa közelében,
érdekes dolog történt az utolsó jégkorszak vége körül.
KR. E. 10 000
A kőkorszaki vadászó-gyűjtögető őseink
hirtelen feltalálták a földművelést, és településeket alapítottak.
IRÁN - MEZOPOTÁMIA - PERZSA-ÖBÖL
Ez végig bekövetkezett a később Termékeny Félholdnak nevezett,
délen a Perzsa-öbölig érő területen.
KR. E. 4000
Körülbelül 6000 évvel ezelőtt a Mezopotámiaként ismert területen
született meg az, amit régóta
a világ első civilizációjának tartanak: a sumér.
De ezt a történelemszemléletet újra kell írni.
1994-ben, miközben egy földműves földjén vizsgálódtak,
a régészek furcsa, a földből kikandikáló, faragott köveket vettek észre.
Némelyik gigantikus méretű volt.
Az ezt követő ásatások egy sor megdöbbentő felfedezéshez vezettek.
Ez a nemrég kiásott régészeti lelőhely
arra késztet, hogy elvessük minden előítéletünket a kőkorszaki őseinkről.
Nem voltak technológiailag primitívek,
itteni teljesítményük azt bizonyítja,
hogy eddig nem sejtett tudással rendelkeztek,
ami felveszi a versenyt a későbbi
és jóval fejlettebbnek vélt civilizációkkal.
A modern tető alatt, amely az időjárás elleni védelemül épült,
itt van Göbekli Tepe.
Mindazok alapján, amiket az őstörténetről tanultunk,
nem szabadna léteznie.
A régészek elfogadják, hogy körülbelül 11 600 évvel ezelőttre datálódik…
KR. E. 9600
…vagyis a legrégebbi ismert monumentális építmény a Földön.
Ez egy rendkívül kifinomult és fejlett megalitikus építmény,
amely 7000 évvel régebbi, mint Stonehenge…
…és 7000 évvel régebbi, mint a gízai piramisok.
Ezzel az a hit, hogy nem létezett olyan kultúra,
amely 12 000 éve képes volt ilyesmire,
egy csapásra megdőlt.
Ez még régebbi, mint a kerék feltalálása
vagy akár a ló háziasítása.
Akkor épült, amikor a Föld éppen csak kijött a jégkorszakból,
amikor a helybéliek állítólag még
sárkunyhóban lakó, vadászó-gyűjtögető emberek voltak.
Ha ők nem voltak elég fejlettek,
hogy megtervezzék és felépítsék ezt a kőcsodát,
akkor ki tette és miért?
Mi ez a hely?
Első pillantásra zavarba ejtőnek tűnhet, amivel itt szembesülünk.
Ha azonban közelebbről megnézzük, és összeillesztjük a darabkákat,
elég jó elképzelést alkothatunk,
milyen nagyszabású és impozáns lehetett ez a hely fénykorában.
Egy domboldalon,
ahol alig van nyoma közeli emberi településnek,
négy, kör alakú struktúrát látunk, és mindnek hasonló a szerkezete.
Mindegyik közepén
egy pár T-alakú, masszív kőtömb található,
a súlyuk tíz tonna is lehet,
és csiszolt kőpadlóra vannak állítva.
Óriás ikeralakok,
némelyiknek kart és lábat is faragtak a kőbe,
és billenő fejet.
Ezeket kisebb T-alakú oszlopok veszik körül,
sokukat aprólékos faragás díszíti,
és mindet kör alakú kőfalak és folyosók kötik össze.
Hogyan emelték és tették a helyükre ezeket a kőtömböket…
senki sem tudja.
Amik ámulatba ejtenek mindenkit, aki idejön,
még a régészeket is, aki feltárták a helyet,
azok az elképesztő faragványok.
Mindenfelé állatok szimbólumait találjuk Göbekli Tepében.
Egyfajta Noé bárkája kőbe vésve.
Az itt ábrázolt állatok különös elrendezésben vannak, és stilizáltak,
inkább szimbolikusak, mintsem realisztikusak.
És van még valami szokatlan ezekkel az építményekkel kapcsolatban.
Amikor a korukat meghatározták,
világossá vált, hogy a négy körtemplom nem egy időben épült.
A „D” kőkör körülbelül 11 600 évvel ezelőtti…
D - KR.E. 9600
…míg a legfiatalabb, az „A” kőkör körülbelül 10 500 éves.
A – KR. E. 8500
Ahelyett, hogy a meglevő épületet bővítették volna,
az emberek újabb kőköröket építettek
nagyjából 1100 év alatt,
és enyhén elforgatták a tájolást minden esetben.
Ami ennél is érdekesebb,
hogy a legrégebbi, eredeti kőkör, a „D” jelű,
történetesen a legnagyobb közülük,
és a csoport leggazdagabban díszített tagja.
Nem lehet, hogy egy vadászó-gyűjtögető
egyik nap csak felébred, és ez jut eszébe:
„Felépítem a világ legnagyobb megalitikus épületét.”
Általában minél többet gyakorlunk valamit, annál jobban megy.
Mint ezek a mai kőfejtők,
akik most is követ vágnak a Göbekli Tepe körüli dombokon,
feltehetően ez az őseinknél is így működött,
folyton csiszolták a tudásukat.
De Göbekli Tepe, és különösen a „D” körtemplom,
úgy tűnik, felborítja ezt a feltételezést.
Egy kőkorszaki vadászó-gyűjtögető közösség
hogyan volt képes ilyen
nagyszerű megalitikus épületeket emelni első próbálkozásra?
Nem volna itt az ideje számításba venni, hogy a nagy megalitikus kőkörök
nem a vadászó-gyűjtögető nép csodás, hirtelen jött találmányai,
hanem egy nagyon fejlett,
elveszett ősi civilizáció öröksége?
Ezt a gondolatot
az uralkodó nézeteket képviselő régészek szinte támadásnak veszik.
Az akadémikus tudósok bizonyos keretek közé vannak zárva,
miszerint a jégkorszakban
a teljes emberi népesség vadászó-gyűjtögető fázisban tartott.
Mégis kiderült, hogy Göbekli Tepe építői jóval
nagyratörőbbek voltak az átlagos vadászó-gyűjtögetőnél.
2003-ban egy talajon áthatoló radarral végzett geológiai vizsgálat
a domb belsejében további 20 másik kőkört észlelt,
és több mint 200 oszlopot.
A többségük nincs feltárva.
A hatalmas megalitikus épületegyüttes kilenc hektáros területet fed le,
ami 12 focipályát tesz ki.
Ez hatalmas lelőhely.
Nem lehet, hogy minden szaktudás nélkül,
előismeretek és kőmegmunkálási tapasztalatok nélkül
valaki ilyen nagyot alkosson.
Hosszú folyamatnak kell emögött állnia, de ez a történelemből teljesen hiányzik.
Nekem ez egyértelműen egy eltűnt civilizációról tanúskodik.
Ők adták át a technológiát,
a szaktudást az ittenieknek.
Göbekli Tepe nem az egyetlen jégkorszak végi épületegyüttes,
amelyet mostanában fedeztek fel.
2019-ben a török régészek egy másik helyen is ásatásokba kezdtek,
ami nagyjából egy órányi út kelet felé, és a neve Karahan Tepe.
Egészen váratlan dologra bukkantak.
A török hatóságok nem engedték, hogy külföldi stáb forgasson itt,
mostanáig.
A vezető régész, Necmi Karul professzor
úgy véli, ez a lelőhely nagyjából a Göbekli Tepével azonos korú,
vagy akár még régebbi.
Ám ez eléggé más.
A négyszögletű főkamrában vannak T-alakú oszlopok és kőtömbök,
de az egyik oldal a sziklából van kivájva,
és elég nagy több tucat ember részére.
Vajon mi történhetett itt?
Önnek van bármi ötlete?
NECMI KARUL ISZTAMBULI EGYETEM
Úgy véljük, egy ülő pódium lehetett,
az emberek összejöhettek itt,
mert ez elég nagy épület.
Karahan Tepe valamiféle rituális összejövetelek helye lehetett.
A falakon levő faragások
nem olyan kidolgozottak, mint Göbekli Tepében.
Viszont látunk itt köpenyes alakokat.
Vajon a hely igazi építészeit ábrázolják?
- Vezessen, professzor úr! - Jó.
Karul professzor egy különös oldalkamrába vezet,
amely nyolcszor hat méteres, és két méter mély.
Tíz, falloszra emlékeztető oszlop
van itt tervezetten és szakértő módon kifaragva közvetlenül az alapkőzetből.
És egy különálló tizenegyedik oszlop, kitüntetett helyen.
Egy kígyózó csatornát is kivágtak a kőzetből,
hogy valamiféle folyadékot be tudjanak önteni ebbe a kamrába,
ami lehetett víz, vagy akár vér is.
Az egészet egy tiszteletet parancsoló, rejtélyes faragott fej uralja.
Van valami kígyószerű az alak nyakában,
ahogy kiáll a kőből, és letekint az oszlopokra,
amelyek a kamrában állnak.
Ez valóban kígyószerű, és hozzáteszem, van benne valami baljós is.
Nagyon tekintélyes arc.
Ez egy emberi fej
a sziklából kifaragva,
és a bejárat felé néz.
Igen, a szeme arrafelé néz.
Lenyűgöző.
- Úgy néz ki, mint egy kígyófej. - Igen.
- Úgy viselkedik, mint egy kígyó. - Igen.
Egy emberfejű kígyó.
Igen, lehet.
Ez elég különleges felfedezés.
- Igen, ez fantasztikus. - Az.
Valahogy a félelem és rettegés érzését árasztja ez a kamra.
Tudom, ez nem tudományos.
Ez az érzelmi reakcióm arra, amit láttam.
De nem tudok nem arra gondolni, hogy a félelemnek
szerepe volt a létrejöttében is.
Azon tűnődöm, nem olyasmit fejez-e ki, amit tudnunk kellene a múltunkról.
Talán okkal ilyen félelmetes.
A professzor megerősíti, hogy akárcsak Göbekli Tepénél,
itt sem találták földművelés nyomait.
Az emberek, akik építették, még mindig vadászó-gyűjtögetők voltak.
A korábbi elképzelés az volt, hogy előbb jött a mezőgazdaság,
majd a letelepedett emberek ezután kezdtek ilyesmiket építeni.
De ha jól értem, amit mond, itt a letelepedés jött először.
Így igaz.
- Vadászó-gyűjtögetők voltak. - Igen.
És azután kezdtek másfajta életet élni.
Megváltoztak az épületek,
megváltozott a technológia, stb.
Az ötletek forradalma volt.
Hívhatjuk forradalomnak.
Tehát ez olyasmi, ami új megvilágításba helyezi az emberi történelmet.
Eddig csak két kamrát tártak fel a Karahan Tepe területén.
De a talajon áthatoló radar megmutatta, hogy még legalább 20 kamra van itt,
ami felfedezésre vár.
Akárcsak Göbekli Tepe esetében.
Mindkét hely az utolsó jégkorszak végén épült,
épp mielőtt az itt élők mezőgazdaságba fogtak volna.
Nem volt itt mezőgazdaság, amikor Göbekli Tepe épült,
de fura módon éppen akkor, amikor 11 600 évvel ezelőtt megalkották,
a mezőgazdaság feltűnik mindenütt.
IRAK - MEZOPOTÁMIA - IRÁN
Számomra a bizonyíték elég egyértelmű.
A technológia átadása történt.
Azok az emberek, akik már tudták, hogyan kell kőtömböket faragni
és megalitikus épületeket emelni, eljöttek Göbekli Tepéhez.
Nekik már volt mezőgazdasági tudásuk,
és arra használták ezt a helyet, hogy mozgósítsák a helyi közösséget,
megszervezzék őket, és megismertessék velük a mezőgazdaságot.
Az ősi Mezopotámia regéi szerint
pontosan ez történt.
Az ókor sok özönvízről és súlyos csapásokról szóló mítosza közül
különösen a mezopotámiai özönvíztörténet érdekes itt.
Egy csapat bölcs ősről, az apkallukról szól,
akik megtanították az embereket a civilizáció vívmányaira.
Kezdetben, a lejegyzett történelem előtt,
azért teremtették az istenek az embert, hogy a földeket és az állatokat gondozza.
De az első emberek túl lusták és engedetlenek voltak a munkához,
és túlságosan elszaporodtak.
Az istenek hatalmas árvizet küldtek,
hogy tiszta lappal induljanak, újrateremtsék az emberiséget.
És elküldtek hét bölcset is, az apkallukat,
akiket hagyományosan köpenyes, szakállas alakként ábrázoltak,
hogy a túlélőket kiokítsák.
A vezetőjüket, Uannast, akiről azt mondták, a tengerből jött,
általában félig emberként, félig halként ábrázolták.
Az emberek között járva
mezőgazdaságra, építészetre és a csillagok ismeretére tanította őket.
Azon gondolkodom, hogy ez a lista
számos olyan vívmányt tartalmaz, amelyet elméletileg Göbekli Tepénél találtak fel.
Uannas egy újabb példája a civilizáló hősöknek.
Egy tanító, aki egyszer csak megérkezik, rendszerint a tengerről,
egy hatalmas kataklizma után,
mint Quetzalcoatl Mexikóban,
vagy mint Ozirisz, aki a legenda szerint hajón utazott,
hogy az embereket a civilizációra tanítsa.
És nem csak a történetük hasonló az ókori kultúrákban.
ASSZÍROK
Az ábrázolásaik is feltűnően hasonlítanak, akár a köpenyük…
TOLTÉKOK
…akár a sajátos kézitáskájuk.
MAJÁK
OLMÉKOK
Szerintem ezek valós eseményekről szólnak.
Pár esetben talán rárakódik erre
némi szimbolika és figyelemelterelő történelem,
de azt gondolom, alapvetően hinnünk kell a mítoszoknak.
Göbekli Tepe kör alakú kőfalai nyitottak az ég felé,
ami a Ġgantijára és Málta többi templomára is emlékeztet engem.
Lehet, hogy közös inspirációra születtek?
Máltán Lenie Reedijk megmutatta nekem,
hogy az ősi megalitikus templomok változó tájolásai
egyetlen csillag, a Szíriusz változó felkelési helyét követik
évezredeken keresztül.
Érdekes módon ugyanezt a jelenséget tapasztaljuk Göbekli Tepénél is.
Úgy tűnik, a három legrégebbi kőkör központi oszlopai
szintén a Szíriuszt célozták meg.
A jégkorszak vége körül az eltérő tájolásuk
a csillag időben változó felkelési helyeit követi.
Szerintem ez a közös érdeklődés a Szíriusz iránt
arra utal, hogy az egykori építők Máltán és Törökországban egyaránt
hozzáfértek egy közös tudáskészlethez
a csillagászatról és a megalitikus építészetről.
Lehetséges, hogy a nagy építkezéseket mindkét helyen
egy fejlettebb kultúra túlélői irányították,
akik a jégkorszak végén beutazták a világot,
és őket ábrázolják azok az óriás kőoszlopok
vagy a Karahan Tepe csuklyás alakjai?
Azokat az embereket,
akik az özönvíz után érkeztek ide.
Ha így van, mit akartak üzenni ezzel?
Lehet, hogy azok az állatfaragványok valójában mondani akarnak valamit?
A legutóbbi nyomozások során
megtudtam pár új dolgot Göbekli Tepéről,
ami további részleteket ad hozzá az izgalmas képhez.
Dr. Martin Sweatmannel találkozom a közeli Şanlıurfa Múzeumban,
ahol a Göbekli Tepe legnagyobb kőköre bámulatosan újraalkotva látható.
Az archeoasztronómia iránt is érdeklődő, képzett tudós
sok kutatását összpontosította a 43-as oszlopra,
amelyet Keselyű-kőként is emlegetnek.
Mi a jelentősége ennek az Ön számára, Martin?
Ez alighanem az egyik legfontosabb műtárgy az egész világon.
Egészen hihetetlen.
Lényegében olyan, mint a mi rosette-i kövünk.
Igaz.
Dr. Sweatman úgy véli, a kövön lévő szimbólumok
csillagalakzatokat ábrázolhatnak,
az alakok fényes csillagcsoportokat akarnak megjeleníteni.
Világosan láthatunk itt egy skorpiót.
Ez talán a Skorpió csillagkép.
Nagy a kísértés, hogy ezt feltételezzük.
Abszolút.
A különféle kultúrák más neveket és alakokat láttak bele
az állatöv csillagképeibe.
Szóval nagy öröm, hogy látunk az oszlopon egy olyan csillagképet, amit felismerünk.
Akkor azt várnánk, hogy fölötte a Nyilast találjuk,
vagyis egy alakot íjjal és nyílvesszővel.
És látjuk ezt a keselyűt, ami épp olyan szögben terjeszti ki a szárnyait,
mintha íj és nyíl lenne.
És látunk más szimbolikus állatokat,
amelyek más csillagképekre utalnak,
majdnem mintha az éjszakai égbolt térképét jelenítenék meg.
Ez egy térkép, amely a legfényesebb
csillagokat mutatja meg a mai Skorpió csillagkép körül.
Ha összeillesztjük a Skorpiót a 43-as oszlopon lévő skorpióval,
úgy tűnik, a többi közeli alakzat passzol
az oszlopon lévő némely másik alakhoz.
- Vagyis az egész összeáll. - Teljes mértékben.
Ám Dr. Sweatman akkor érte el az igazi áttörést, amikor fontolóra vette,
hogy a középső kör a Napot jelképezheti.
Mit akarhat mondani azzal, ha a Napot a csillagképekhez viszonyítva
egy bizonyos pozícióba helyezi?
Egy dolgot próbálhat ily módon jelezni: a dátumot.
Ehhez az a kulcs, hogy három másik állatszimbólum van
az oszlop tetején,
ami megerősíti azt az ötletet, hogy ez egy dátum,
azaz egy dátumbélyegző.
Dr. Sweatman szerint
a 43-as oszlop tetejére faragott három kis állat
három naplemente szimbolikus ábrázolása mellett jelenik meg.
A kő közepén lévő napkoronggal együtt nézve
a napév négy fontos pillanatát ábrázolhatják,
a nyári és téli napfordulót, és a tavaszi és őszi napéjegyenlőséget.
A faragások az éjjeli égbolton megjelenő csillagképeket mutatják
a lenyugvó nap mögött vagy körül
a naptári év mindezen fontos dátumain.
Szóval hirtelen lett egy zárunk az év kulcspillanataihoz,
amire a figyelmünket fókuszálni akarják,
- amiről az oszlop szól. - Pontosan.
Ez ragyogó és lenyűgöző ötlet.
Kőbe vésett dátum a csillagászat nemzetközi nyelvén.
És milyen dátumra utal az oszlop?
Egy számítógépes program révén,
amely az éjszakai égbolt változásait követi az évezredeken át,
egy pontos, 100 éves időablakot találunk, amely illeszkedik Martin elméletéhez.
Végül is sikerült megállapítani,
hogy körülbelül Kr. e. 10 900 és 10 800 között járunk.
De ez több mint ezer évvel az előtt volt, hogy Göbekli Tepét építeni kezdték.
Miért fontos ez az időpont?
Elég sokat tudunk a történelemnek erről a konkrét időpontjáról.
Majdnem pontosan ebben a rövid, nagyjából 100 éves időszakban
történt egy drámai éghajlati esemény, amit úgy ismerünk, hogy a Felső-Dryas.
Ez megváltoztatta a világukat.
Mi úgy emlegettük ezt, mint az ősi apokalipszis,
de a tudósok úgy nevezik: a Felső-Dryas.
12 800 évvel ezelőtt kezdődött egy kataklizmával,
és 11 600 éve ért véget, ami pontosan egyezik
Göbekli Tepe építésével.
A világ valamiféle irtózatos geológiai megrázkódtatást szenvedett el,
ami hatalmas árvizeket hozott,
és több mint 1000 évig fagypont alatti hőmérsékletek követték.
Az élet a Földön alapvetően megváltozott.
A kardfogú tigrisek és a mamutok kihaltak.
De az emberiség túlélte.
És körülbelül 11 600 évvel ezelőtt
a fagy végén újabb hatalmas árvíz következett, ami világszerte
megemelte a tengerek vízszintjét.
És csak miután a Föld ismét lenyugodott,
kezdődött meg a Göbekli Tepe építése.
Azt gondolom, az időzítés nem volt véletlen.
Ez az, amiként Göbekli Tepét látom,
a civilizáció újraindításaként,
egy korábban létezett civilizáció után,
amit egy kataklizma elpusztított.
Szép innen szemlélni a 43-as oszlopot,
elképesztő épségben maradt meg
ahhoz képest, hogy 11 600 éves.
Egészen lenyűgöző.
Mi van, ha ez a rejtélyes épületegyüttes nemcsak rituális funkciót szolgált,
hanem egy világrengető esemény emlékműve is volt?
Ez logikusnak tűnik.
A legnagyobb mai épületeink némelyike is emlékmű.
A Lincoln-emlékmű Washingtonban
vagy a Tádzs Mahal Indiában.
De Göbekli Tepe lehet még ennél is több?
Mi van, ha az építőit az vezette,
hogy a legfontosabb üzenetet hagyják hátra
a későbbi generációknak, hogy azok megfejthessék.
Mert amikor a régészek
meghatározták a lelőhelyet takaró törmelék korát,
újabb meglepetés érte őket.
Valamikor, nagyjából 10 000 évvel ezelőtt,
az összes építményt betemették
gyorsan és ugyanakkor megfontolt szándékkal.
Hatalmas munkát fordítottak Göbekli Tepe betemetésébe.
Vagyis nem egyszerűen betemették,
hanem valójában egy ember alkotta dombot emeltek fölé.
Elképzelhetjük az emberek százaiból álló csapatokat,
akik a törmeléket kosarakban hordták és öntötték a kőkörökre.
De akkor felmerül a kérdés: miért csinálták ezt?
Nem volt elhagyatott. Nem rombolta le vagy fosztotta ki senki.
Gondosan betemették, elrejtették és megőrizték.
És ott maradt biztonságban évezredekig,
a nemrég történt felfedezéséig.
Nézetem szerint amit itt látunk, annak csak időkapszulaként van értelme.
És mint minden időkapszulának,
az volt a célja, hogy üzenetet továbbítson a jövőbe.
Göbekli Tepénél és Karahan Tepénél is a kígyók uralják a képi világot.
Van valami abban,
ahogy a tekergő, aláereszkedő alakjukat ábrázolják,
mintha az építők rögeszméi lettek volna,
mintha a kígyók lennének az üzenet,
amit a tudomásunkra akartak hozni mindkét helyen.
Valóban kígyók ezek, vagy valami mást jelenítenek meg?
Úgy tűnik, mindenhol, ahol a történelem elfeledett fejezetének nyomaira bukkanunk,
ott kígyókat is találunk.
Mexikóban maga Quetzalcoatl is egy kígyó.
Máltán úgy jutunk be a Ġgantija belső szentélyébe,
hogy átlépünk egy kígyón.
Azt hiszem, tudom, mit jelent a kígyó, de a legjobb példa nem Törökországban van.
Hanem a világ túlsó felén, Amerika közepén, Ohióban,
ahol az ősi bölcsek egy gigantikus méretű kígyót alkottak,
hogy az emlékmű és talán figyelmeztetés gyanánt is szolgáljon.
A feliratot fordította: Csaba Schlachtovszky, Etelka Polgar