‏- סדרה של NETFLIX -
‏חשמל עושה בשבילנו פלאים.
‏בני האדם הפכו למין שחי בכל שעות היממה.
‏אבל חופת האורות שלנו מנתקת אותנו
‏מאחד ההיבטים המדהימים ביותר ‏בחיים על כוכב הלכת הזה…
‏שמי הלילה.
‏עבור הקדמונים,
‏צפייה בכוכבים הייתה ההופעה ‏האדירה ביותר בעולם,
‏הדרך המבדרת ביותר ‏להעביר את לילותיהם הארוכים והחשוכים.
‏הם הכירו כל פנייה בשביל החלב,
‏כל קבוצת כוכבים בהירה, ‏כל כוכב שביט בוער על פני השמיים.
‏אולי זה מסביר למה בכל מקום בעולם העתיק
‏אנחנו מוצאים מבנים אדירים ‏שמפנים את תשומת ליבנו לשמיים.
‏אבל מה אם זו לא הסיבה היחידה?
‏פירמידות עתיקות ומקדשים ברחבי העולם
‏מחברים בין השמיים לארץ כשהם פונים ‏בצורה מדויקת לשמש, לירח ולכוכבים.
‏למה הבנאים הקפידו כל כך, ‏בקנה מידה גדול כל כך?
‏יכול להיות שהם ניסו לומר לנו משהו?
‏אולי אפילו להזהיר אותנו, שבכל מחיר, ‏עלינו לשים לב היטב לשמיים.
‏- מורשת החכמים -
‏אני בתורכיה, בדרכי לגבעה מבודדת
‏כ-42 ק"מ מהגבול עם סוריה.
‏היום, זהו אזור בעייתי בעולם,
‏אבל יש לו חשיבות עצומה בסיפורה של האנושות.
‏- תורכיה - סוריה - עיראק -
‏בדרום-מזרח תורכיה, ליד אורפה של היום,
‏קרה דבר מדהים לקראת סוף עידן הקרח האחרון.
‏- 10,000 לפנה"ס -
‏- אורפה -
‏אבותינו הציידים-לקטים מתקופת האבן
‏גילו פתאום את החקלאות ‏והתחילו לבנות יישובים.
‏- איראן - מסופוטמיה - המפרץ הפרסי -
‏זה קרה לאורך כל האזור ‏שייקרא מאוחר יותר "הסהר הפורה",
‏המשתרע דרומה למפרץ הפרסי.
‏- 4,000 לפנה"ס -
‏לפני כ-6,000 שנים, האזור המוכר כמסופוטמיה
‏הוליד את מה שנחשב כבר זמן רב
‏לציוויליזציה הראשונה בעולם, השומרים.
‏- שומר -
‏אבל היום, הדעה ההיסטורית הזו ‏משוועת לשכתוב.
‏ב-1994, בזמן מחקר בשדה חקלאי,
‏ארכאולוגים הבחינו ‏באבנים מגולפות מוזרות שבלטו מהאדמה.
‏חלקן ענקיות.
‏החפירות שבוצעו בעקבות זאת ‏הובילו לסדרת תגליות מדהימות.
‏האתר הזה, ‏שבו בוצעו חפירות ארכאולוגיות לא מזמן,
‏מחייב אותנו לנטוש את כל הדעות הקדומות שלנו ‏לגבי אבותינו מתקופת האבן.
‏כשהם רחוקים מלהיות פרימיטיביים טכנולוגית,
‏ההישגים שלהם פה מוכיחים
‏שהיו להם יכולות שאף אחד לא ציפה להן,
‏שמתחרות ביכולות של ציוויליזציות
‏מאוחרות בהרבה וכביכול מתקדמות בהרבה.
‏מתחת לחופה המודרנית ‏שנבנתה כדי להגן עליו מאיתני הטבע,
‏זה גבקליטפה.
‏- גבקליטפה -
‏ובהתבסס על כל מה שלמדנו על הפרהיסטוריה,
‏הוא לא אמור להתקיים.
‏ארכאולוגים מסכימים שהוא מתוארך ‏ללפני כ-11,600 שנים…
‏- 9,600 לפנה"ס -
‏מה שהופך אותו למבנה המונומנטלי ‏המוכר העתיק ביותר בעולם.
‏זה מבנה מגליתי מתוחכם ומתקדם ביותר
‏והוא עתיק מסטונהנג' בכ-7,000 שנים…
‏- סטונהנג' ‏בריטניה -
‏ועתיק מהפירמידות של גיזה בכ-7,000 שנים.
‏ופתאום הרעיון שלא הייתה בעולם ‏לפני 12,000 שנים
‏אף תרבות שהייתה מסוגלת לעשות דברים כאלה
‏מופרך לגמרי.
‏הוא עתיק אפילו יותר מהמצאת הגלגל
‏או מביות הסוסים.
‏הוא נבנה בתקופה שבה כדור הארץ ‏רק התחיל לצאת מעידן הקרח האחרון,
‏כשהמקומיים היו עדיין כביכול
‏ציידים-לקטים לא מתוחכמים שגרו בבקתות בוץ.
‏אבל אם הם לא היו מפותחים מספיק
‏בשביל לתכנן ולבנות את הפלא המגליתי הזה,
‏מי עשה זאת ולמה?
‏מהו המקום הזה?
‏במבט ראשון, מה שעומד מולנו פה ‏עשוי להיות מבלבל.
‏אבל אם נביט מקרוב יותר ונחבר את כל הרמזים,
‏נוכל להבין
‏כמה שאפתני ומרשים הוא ודאי היה בשיאו.
‏על צלע גבעה
‏עם מעט סימנים ליישובים אנושיים בסביבה
‏נמצאים ארבעה מתחמים עגולים בעלי מערך דומה.
‏במרכז כל אחד מהם
‏עומד זוג מגליתים גדולים בצורת T,
‏במשקל של עד עשר טונות,
‏קבועים בתוך רצפת אבן מלוטשת.
‏דמויות תאומות ענקיות,
‏חלקן עם זרועות וידיים חצובות בסלע
‏ועם ראשים מוטים.
‏סובבים אותן עמודים קטנים יותר בצורת T,
‏רבים מהם מגולפים ומעוטרים בצורה מורכבת,
‏וכולם מחוברים באמצעות ‏קירות אבן טבעתיים ומעברים.
‏איך הרימו את האבנים המסיביות האלה ‏והציבו אותן במקומן…
‏אף אחד לא יודע.
‏מה שבאמת מתמיה את כל מי שמגיע לפה,
‏ובכללם הארכאולוגים שחפרו באתר,
‏הם הגילופים המדהימים.
‏סמלי חיות מצויים בכל מקום בגבקליטפה.
‏הוא כמו תיבת נוח מאבן.
‏היצורים בגבקליטפה ‏מגולפים בסדר ובסגנון משונים,
‏כאילו מטרתם סמלית יותר מראליסטית.
‏ויש עוד משהו יוצא דופן ‏במבנים המגליתיים האלה.
‏- גבקליטפה -
‏כשארכאולוגים תיארכו אותם באמצעות פחמן
‏התברר שארבעת המתחמים האלה ‏לא נבנו באותה תקופה.
‏- איי - בי - סי - די -
‏מתחם די מתוארך ללפני כ-11,600 שנה…
‏- 9,600 לפנה"ס -
‏אבל מתחם איי, הצעיר ביותר, ‏נבנה לפני כ-10,500 שנה.
‏- איי - 8,500 לפנה"ס -
‏במקום לעדכן את הבניין שכבר היה להם
‏האנשים פה המשיכו בבניית מתחמים חדשים
‏במהלך כ-1,100 שנה,
‏כשהם משנים מעט את הכיוון בכל פעם.
‏מה שמסקרן עוד יותר
‏הוא שהמתחם המקורי העתיק ביותר, מתחם די,
‏הוא גם הגדול ביותר
‏והוא מעוטר בצורה הכי מורכבת מכולם.
‏אם אתה צייד-לקט, אתה לא
‏מתעורר בוקר אחד וחושב, "אני אבנה
‏"את האתר המגליתי ‏הגדול ביותר שנראה אי פעם בעולם."
‏בדרך כלל, ככל שאנחנו מתאמנים על משהו, ‏כך אנחנו נעשים טובים יותר בו.
‏כמו החוצבים של ימינו,
‏שעדיין חוצבים היום ‏בגבעות שמסביב לגבקליטפה,
‏אנו מניחים שתרבויות קדומות ‏ודאי פעלו באותה צורה
‏ושיפרו את כישוריהן עם הזמן.
‏אבל נראה שגבקליטפה, ובעיקר מתחם די,
‏הופך את ההנחה הזו על פיה.
‏איך קהילה של ציידים-לקטים מתקופת האבן
‏הצליחה בצורה מבריקה כל כך
‏בבנייה עם מגליתים בניסיון הראשון שלה?
‏האם לא הגיע הזמן לשקול את האפשרות ‏שהמתחמים המגליתיים האדירים האלה
‏לא היו פלא שציידים-לקטים ‏המציאו בדרך נס בן לילה,
‏אלא מורשת
‏מציוויליזציה אבודה ‏שהקדימה את זמנה בפרהיסטוריה?
‏זה רעיון
‏שארכאולוגים מהזרם המרכזי ‏רואים כמעט כפוגעני.
‏מלומדים אקדמאים ננעלו על מסגרת מסוימת,
‏שלפיה, במהלך עידן הקרח,
‏כל האוכלוסייה האנושית על פני כדור הארץ ‏הייתה בשלב הציידים-לקטים.
‏ועדיין, מתברר שהבנאים של גבקליטפה
‏היו שאפתנים הרבה יותר ‏מהציידים-לקטים הממוצעים.
‏ב-2003, בדיקה גאופיזקלית ‏באמצעות מכ"ם חודר-קרקע
‏זיהתה עוד 20 מתחמים מאבן בתוך הגבעה
‏ויותר מ-200 עמודים.
‏רובם לא נחפרו.
‏שטח ענק של מגליתים שמשתרע על פני 90 דונם,
‏יותר מ-12 מגרשי כדורגל.
‏זה אתר ענקי.
‏אי אפשר להתעורר בוקר אחד בלי שום כישורים,
‏שום ידע מוקדם, שום רקע בעבודה באבן,
‏וליצור משהו כמו גבקליטפה.
‏מוכרחה להיות מאחורי זה היסטוריה ארוכה, ‏וההיסטוריה הזו נעדרת לחלוטין.
‏ולדעתי, הדבר בהחלט מרמז ‏על ציוויליזציה אבודה
‏שהעבירה את הטכנולוגיה,
‏הכישורים והידע שלה לציידים-לקטים.
‏גבקליטפה הוא לא האתר היחיד ‏המתוארך לסוף עידן הקרח האחרון
‏שהתגלה פה לאחרונה.
‏ב-2019, ארכאולוגים תורכים ‏החלו בחפירות באתר אחר,
‏כשעה נסיעה מזרחה, בשם קרהנטפה…
‏- קרהנטפה -
‏וחשפו דבר בלתי צפוי.
‏הרשויות התורכיות מעולם לא הרשו ‏לצוותי צילום מבחוץ לצלם פה,
‏עד היום.
‏הארכאולוג הראשי, פרופ' נקמי קארול,
‏סבור שהאתר הזה בן אותו הגיל כמו גבקליטפה,
‏ואולי אפילו עתיק יותר.
‏אבל הוא די שונה.
‏בחדר הראשי נמצאים עמודים בצורת T ומגליתים,
‏אבל קצה אחד חצוב מתוך הסלע
‏והוא גדול דיו להכיל עשרות אנשים.
‏מה, לדעתך, קרה במבנה הזה?
‏יש לך רעיונות כלשהם?
‏- פרופ' נקמי קארול ‏אוניברסיטת איסטנבול -
‏אפשר לפרש אותו כדוכן לפינת ישיבה…
‏כן. ‏-…והתכנסות אנשים,
‏משום שזה בניין גדול. ‏-כן.
‏קרהנטפה עושה רושם של מקום מפגש פולחני.
‏הגילופים על הקירות
‏לא עשויים באותה רמה כמו אלה בגבקליטפה.
‏אבל יש כאן דמויות עטויות גלימה.
‏אולי הם מייצגים ‏את הארכיטקטים האמיתיים של האתר?
‏אחריך, פרופסור. ‏-כן, אוקיי.
‏פרופ' קארול מוביל אותי לחדר צדדי מוזר
‏בגודל שמונה על שישה מטרים ‏ובעומק שני מטרים.
‏עשרה עמודים פאליים
‏נחצבו בכוונה ובמיומנות היישר מתוך הסלע.
‏עם עמוד נוסף עצמאי במקום הבולט ביותר.
‏תעלה מפותלת נחצבה גם היא מן הסלע
‏כדי לאפשר לנוזל כלשהו לנזול לתוך החדר,
‏מים או אולי דם.
‏וראש מפוסל מרשים ומסתורי משתלט על החדר.
‏יש משהו נחשי בצווארה של הדמות הזו,
‏כשהיא יוצא מן הסלע ומשקיפה על העמודים
‏העומדים במתחם.
‏יש בה משהו מתפתל, ‏והייתי מוסיף גם, משהו מעט מרושע.
‏אלה פנים בעלות עוצמה רבה.
‏זה ראש אנושי
‏חצוב בסלע… ‏-חצוב בסלע.
‏…והוא מביט על הכניסה.
‏כן, העיניים פונות לשם.
‏מרשים למדי.
‏הוא נראה כמו ראש של נחש. ‏-כן.
‏הייתי אומר שהוא מתנהג כמו נחש. ‏-כן.
‏נחש בעל ראש אדם.
‏כן, אולי.
‏זו תגלית די מיוחדת.
‏כן, היא נהדרת. ‏-כן.
‏למתחם הזה מתלווה תחושה של פחד או של אימה.
‏אני יודע שזה לא מדעי.
‏זו פשוט התגובה האמוציונלית שלי למה שראיתי.
‏אבל אני תוהה אם פחד ואימה
‏היו מעורבים גם בבנייתו.
‏אם הוא מביע משהו שעלינו לדעת על העבר שלנו.
‏שיש סיבה לפחד שהוא משרה.
‏הפרופסור מאשר שכמו בגבקליטפה,
‏הם לא מצאו ראיות לחקלאות.
‏האנשים שבנו את המבנה הזה ‏בהחלט היו עדיין ציידים-לקטים.
‏הגישה הרווחת היא שהחקלאות באה קודם,
‏והיא אפשרה לאנשים ‏להתיישב וליצור מקומות כאלה.
‏אבל אם אני מבין אותך נכון, ‏אתה אומר שהיישוב קדם לחקלאות.
‏ההתיישבות קדמה.
‏הם היו ציידים-לקטים. ‏-כן.
‏ואז הם התחילו ליצור חיים שונים.
‏הם שינו את המבנים,
‏הם שינו את הטכנולוגיה וכו'. ‏-כן.
‏סוג של מהפכה רעיונית.
‏אפשר לקרוא לזה מהפכה.
‏זה משהו שמאיר את ההיסטוריה האנושית ‏באור חדש.
‏בינתיים, רק שני חדרים נחפרו בקרהנטפה.
‏אבל מכ"ם חודר קרקע ‏חשף לפחות 20 חדרים נוספים
‏שטרם נחקרו.
‏בדיוק כמו בגבקליטפה,
‏שני האתרים נבנו בסוף עידן הקרח האחרון,
‏קצת לפני שבני האדם המקומיים ‏התחילו לעבוד את האדמה ולגדל בקר.
‏כשגבקליטפה נבנה, לא הייתה באזור חקלאות,
‏אבל למרבה הפלא, ‏בדיוק בתקופה שהוא נבנה, לפני 11,600 שנה,
‏חקלאות החלה להופיע מכל עבריו.
‏- עיראק - מסופוטמיה - עיראק -
‏בעיניי, הראיות מצביעות על משהו ברור.
‏זו העברת טכנולוגיה.
‏אנשים שכבר ידעו כיצד ליצור מגליתים
‏ולבנות אתר מגליתי גדול הגיעו לגבקליטפה.
‏כבר היה להם ידע חקלאי,
‏והם השתמשו באתר ‏כדי לייצר ניעות בקרב הקהילה המקומית,
‏לארגן אותה ולהציג בפניה חקלאות.
‏לפי הסיפורים של מסופוטמיה העתיקה,
‏זה בדיוק מה שקרה.
‏בין המיתוסים על שיטפון ‏ואסונות מהעת העתיקה,
‏מסורת המבול המסופוטמית מעניינת פה במיוחד.
‏היא מספרת על חבורה קטנה של קדמונים חכמים,
‏האפקאלו, שלימדו את בני המקום ‏את כישורי הציוויליזציה.
‏בהתחלה, לפני ההיסטוריה המתועדת,
‏האנושות נבראה על ידי האלים ‏כדי לנהל את האדמה ואת החיות.
‏אבל בני האדם הראשונים ‏היו עצלנים וסוררים מכדי לבצע את העבודה,
‏ומספריהם גדלו ללא פיקוח.
‏אז האלים שלחו מבול גדול
‏כדי לפתוח דף חדש ולהתחיל את האנושות מחדש.
‏והם שלחו גם שבעה חכמים, האפקאלו,
‏שמתוארים לפי המסורת ‏כדמויות מזוקנות עטויות גלימות,
‏שידריכו את הניצולים.
‏מנהיגם היה אואניס, ‏שהגיע, לפי הסיפור, מהים,
‏ומיוצג בדרך כלל כחצי אדם וחצי דג.
‏הוא הילך בין בני האדם
‏ולימד אותם חקלאות, ‏ארכיטקטורה וידע על הכוכבים.
‏אני לא יכול שלא לחשוב שזו רשימה
‏שכוללת הרבה מאוד מההתקדמויות ‏שהומצאו, כביכול, בגבקליטפה.
‏אואניס הוא דוגמה נוספת לגיבור מתרבת.
‏מורה שמגיע לפתע, בדרך כלל דרך הים,
‏לאחר אסון גדול,
‏כמו קצלקואטל במקסיקו,
‏או כמו אוזיריס, שלפי האגדה שייט בסירה
‏ולימד את האנושות את דרכי הציוויליזציה.
‏ולא רק הסיפורים דומים בתרבויות עתיקות.
‏- האשורים -
‏התיאורים שלהם באומנות עתיקה ‏גם הם דומים להפליא…
‏- הטולטקים -
‏עד לגלימותיהם ולתיקיהם הייחודיים.
‏- המאיה -
‏- האולמקים -
‏לדעתי, אלה עדויות אמיתיות ‏של אירועים אמיתיים.
‏בחלק מהמקרים, עשויים להתווסף אליהם
‏סימבוליזם וסיפורים שעלולים להסיח את דעתנו,
‏אבל בעיקרו של דבר, ‏אני חושב שעלינו לבטוח במיתוסים.
‏מתחמי האבן העגולים ‏והפתוחים לשמיים של גבקליטפה
‏מזכירים לי קצת גם את ג'גנטיה ‏ואת המקדשים האחרים של מלטה.
‏האם יכול להיות שאותה השראה עומדת מאחוריהם?
‏במלטה, לני רידג'יק הראתה לי
‏איך הכיוונים המשתנים ‏של המקדשים המגליתיים העתיקים
‏עוקבים אחר נקודות הזריחה המשתנות ‏של כוכב יחיד, סיריוס,
‏לאורך אלפי שנים.
‏למרבה הפלא, אנחנו מוצאים ‏את אותה תופעה בגבקליטפה.
‏נראה שהעמודים המרכזיים ‏של שלושת המבנים העתיקים יותר
‏התכווננו גם הם לסיריוס.
‏לקראת סוף עידן הקרח, ‏האוריינטציות המשתנות שלהם
‏עוקבות אחרי נקודות זריחה שונות ‏של הכוכב לאורך השנים.
‏לדעתי, ההתמקדות המשותפת הזו בסיריוס
‏היא רמז נוסך לכך שלבנאים הקדומים ‏במלטה ובתורכיה כאחד
‏הייתה גישה למעיין ידע משותף
‏הקשור לאסטרונומיה ולבנייה מגליתית.
‏יכול להיות שמיזמי הבנייה ‏האדירים בשני המקומות
‏כוונו על ידי ניצולים מתרבות מתקדמת יותר
‏שנדדו ברחבי העולם בסוף עידן הקרח האחרון,
‏ואולי הם מיוצגים ‏על ידי עמודי האבן האלה, בדמות ענקים,
‏או על ידי דמויות עטויות ברדסים בקרהנטפה?
‏אנשים שהגיעו הנה
‏לסהר הפורה, אחרי מבול גדול.
‏אם כך, מה הם ניסו לומר?
‏האם יכול להיות שכל אותם ‏בעלי חיים מגולפים למעשה מספרים לנו משהו?
‏בחקירות האחרונות האלה
‏למדתי מידע חדש על גבקליטפה,
‏שמוסיף לתמונה המסקרנת.
‏באתי לפגוש את ד"ר מרטין סווטמן ‏במוזאון אורפה הקרוב,
‏ביתו של העתק מדהים ‏של המתחם הגדול ביותר בגבקליטפה.
‏הוא מדען מיומן המתעניין בארכאאוסטרונומיה
‏והרבה מהמחקר שלו התמקד בעמוד 43,
‏הידוע גם בשם "אבן הנשר".
‏מה החשיבות של זה עבורך, מרטין?
‏זה כנראה אחד מהחפצים ‏החשובים ביותר בעולם, אתה יודע?
‏הוא פשוט מדהים.
‏בעיקרון, העמוד הזה ‏הוא כמו אבן הרוזטה שלנו.
‏כן.
‏ד"ר סווטמן סבור שהסמלים באבן
‏עשויים לייצג קבוצות כוכבים,
‏דמויות שאמורות לתאר ‏גושי כוכבים בהירים בשמי הלילה.
‏אנחנו רואים בבירור שיש פה עקרב.
‏אז אפשר להניח שזו קונסטלציית עקרב.
‏מאוד מפתה להסיק שזו קונסטלציית עקרב, כן.
‏בהחלט.
‏תרבויות שונות הצמידו ‏שמות שונים ודמויות שונות
‏לקבוצות הכוכבים של גלגל המזלות.
‏אז נחמד לראות ‏אסטריזם אחד שאנחנו מזהים בעמוד 43.
‏ומעליו, היינו מצפים למצוא ‏את קונסטלציית קשת,
‏ואנחנו מכירים את קשת כדמות עם חץ וקשת.
‏ואנחנו רואים נשר עם כנפיים ‏והן פרוסות בדיוק בזווית המתאימה
‏לייצג את החץ ואת הקשת.
‏ואז, אפשר לראות שיש עוד סמלי חיות
‏שתואמים לקבוצות כוכבים נוספות,
‏וכמעט מייצגים מפה של שמי הלילה.
‏זו מפה של הכוכבים הנראים ביותר
‏באזור שמסביב למה שמוכר לנו כיום ‏כקונסטלציית עקרב.
‏ברגע שאנחנו מציבים את קונסטלציית עקרב ‏במקומו של העקרב על עמוד 43,
‏נראה שקבוצות הכוכבים האחרות מתאימות
‏לחלק מהדמויות האחרות שמופיעות על העמוד.
‏אז הכול די מתאים. ‏-לגמרי.
‏אבל פריצת הדרך האמיתית של ד"ר סווטמן ‏הגיעה כשהוא שקל את הרעיון
‏שהעיגול המרכזי עשוי לייצג את השמש.
‏אז מה היית מנסה לומר, ‏אם הייתה לך תמונה של השמש
‏בעמדה מסוימת ביחס לקבוצות הכוכבים?
‏אפשרות אחת היא שאתה מנסה לציין תאריך.
‏ובכן, רמז לכך הוא שיש ‏שלושה סמלי בעלי חיים אחרים
‏בראש העמוד
‏שמקבעים את הרעיון שזה היה תאריך,
‏חותמת תאריך, למעשה.
‏ד"ר סווטמן סבור
‏ששלושת סמלי החיות שחרוטים בראש עמוד 43
‏מופיעים ליד ייצוג סמלי של שלוש שקיעות.
‏בצירוף העיגול המסמל את השמש באמצע האבן,
‏הם עשויים לתאר ארבעה רגעי מפתח בשנת החמה,
‏מועד ההיפוך הקיצי, מועד ההיפוך החורפי ‏ומועדי השיווי באביב ובסתיו.
‏במקרה כזה, הגילופים ייצגו ‏קבוצות כוכבים שהופיעו בשמי הלילה
‏מאחורי או מסביב לשמש השוקעת
‏בכל אחד מהתאריכים החשובים האלה בלוח השנה.
‏אז, פתאום יש לנו התאמה ‏לכל ארבעת רגעי המפתח השנתיים,
‏כשהרגע שבו הם רוצים שנתמקד
‏שולט בעמוד. ‏-בדיוק.
‏זה רעיון מבריק ומשכנע.
‏תאריך שנחרט בסלע ‏בשפת האסטרונומיה האוניברסלית.
‏אם כך, לאילו תאריכים העמוד מתכוון?
‏באמצעות תוכנת מחשב
‏שמטרתה לעקוב אחר תזוזת הכוכבים ‏בשמי הלילה לאורך אלפי שנים,
‏אנחנו יכולים למצוא חלון מדויק של 100 שנים ‏שמתאים באופן מושלם לתאוריה של מרטין.
‏בסופו של דבר, ‏גיליתי שאנחנו יכולים לחשב ולהבין
‏שמדובר בתקופה שבין 10,900 ל-10,800 לפנה"ס.
‏אבל זה יותר מאלף שנה ‏לפני שהחלה הבנייה בגבקליטפה.
‏למה שהתאריך הזה יהיה חשוב?
‏ובכן, אנחנו יודעים די הרבה ‏על התקופה הספציפית הזו בהיסטוריה.
‏כמעט בדיוק בתקופה הזו, ‏הטווח הקצר הזה של 100 שנים,
‏התרחש אירוע אקלים דרמטי ‏הידוע כיונגר דרייס.
‏הוא שינה לחלוטין את העולם שלהם.
‏התייחסנו אליה בתור "האפוקליפסה הקדומה",
‏אבל המדענים מכנים את האירוע "יונגר דרייס".
‏הוא התחיל לפני 12,800 שנה באסון,
‏והסתיים לפני 11,600 שנה,
‏בדיוק כשהחלה הבנייה בגבקליטפה.
‏העולם עבר איזושהי טלטלה גאולוגית אדירה
‏שכללה שיטפונות ענקיים,
‏שלאחריהם הגיעו יותר מ-1,000 שנה ‏של טמפרטורות קפואות.
‏החיים על כדור הארץ השתנו מהיסוד.
‏הטיגריסים השנחרביים והממותות נכחדו.
‏אבל האנושות שרדה.
‏ולפני כ-11,600 שנה,
‏הקיפאון הסתיים בשיטפון גדול אחד אחרון
‏שהעלה את רמות פני הים ברחבי העולם.
‏אז, רק לאחר שהעולם נרגע שוב,
‏החלה הבנייה בגבקליטפה.
‏ואני מאמין שהתזמון אינו מקרי.
‏בסופו של דבר, כך אני מסתכל על גבקליטפה,
‏כאתחול של הציוויליזציה
‏מתקופה שבה הייתה ציוויליזציה מוקדמת יותר
‏שנחרבה באסון גדול.
‏נחמד לראות את עמוד 43 מפה,
‏והוא משומר להדהים,
‏בהתחשב בכך שהוא בן 11,600.
‏זה די מדהים.
‏מה אם האתר המסתורי הזה ‏לא היה רק מקום לטקסים,
‏אלא גם אנדרטה המנציחה אירוע משנה-עולם?
‏זה הגיוני.
‏חלק מהמבנים הגדולים ביותר כיום ‏גם הם אנדרטאות.
‏אנדרטת לינקולן בוושינגטון הבירה
‏או הטאג' מהאל בהודו.
‏אבל האם ייתכן שגבקליטפה ‏הוא אפילו יותר מזה?
‏מה אם הארכיטקטים שלו רצו להשאיר
‏הודעה חשובה לאין ערוך,
‏כדי שדורות מאוחרים יותר יפענחו אותה?
‏משום שכשארכאולוגים
‏קבעו את גילן של ההריסות שמכסות את האתר
‏הם גילו הפתעה נוספת.
‏לפני כ-10,000 שנה
‏כל המבנים נקברו
‏בו זמנית, במהירות ובאופן מכוון.
‏מאמץ אדיר הושקע בקבורת גבקליטפה.
‏כלומר, לא רק קברו אותו,
‏ממש הקימו מעליו גבעה מעשה ידי אדם.
‏עלינו לדמיין צוותים של מאות אנשים
‏סוחבים דליי אבנים ועפר ‏ושופכים אותם לתוך המבנה.
‏אבל אז עולה השאלה, למה לעשות זאת?
‏האתר לא היה נטוש. לא החריבו או בזזו אותו.
‏הוא נקבר בקפידה, הוחבא והשתמר.
‏ושם הוא נשאר, מוגן במשך אלפי שנים
‏עד לגילויו מחדש לאחרונה.
‏לדעתי, ההסבר ההגיוני היחיד ‏הוא שאנחנו מתבוננים בקפסולת זמן.
‏וכמו כל קפסולות הזמן
‏המטרה שלה הייתה להעביר מסר לעתיד.
‏בגבקליטפה ובקרהנטפה נחשים שולטים בדימויים.
‏יש משהו בדרך
‏שבה הצורות המתפתלות והיורדות מתוארות,
‏כאילו הבנאים היו אובססיביים לגביהן,
‏כאילו הנחשים האלה היו המסר האחד
‏שהם רצו שניקח משני האתרים.
‏אבל האם אלה נחשים, או שהם מסמלים משהו אחר?
‏נראה שבכל מקום שבו אנחנו מוצאים ‏את עקבותיו של פרק נשכח בהיסטוריה האנושית,
‏אנחנו מוצאים גם נחשים.
‏במקסיקו, קצלקואטל עצמו הוא נחש.
‏במלטה, כשנכנסים לתוך קודש הקודשים ‏של ג'גנטיה
‏עוברים מעל נחש.
‏אני חושב שאני יודע מה משמעות הנחשים האלה, ‏והדוגמה הטובה ביותר היא לא פה, בתורכיה.
‏היא בחצי הדרך מסביב לעולם ‏באמצע אמריקה, באוהיו,
‏שם חכמים קדומים ‏יצרו נחש אדמה בקנה מידה עצום
‏שיישמש כאנדרטה ואולי גם כאזהרה.
‏תרגום כתוביות: אריאן הד