EN NETFLIX-SERIE
Om ni slår upp mig på Wikipedia,
beskrivs jag som en pseudoarkeolog eller pseudoforskare.
PSEUDOVETENSKAPLIG
Det är helt enkelt absurt.
Jag är inte mer pseudoforskare än en delfin är en pseudofisk.
Jag är en undersökande journalist.
Mitt jobb är att undersöka den officiella versionen.
Vad finns i det förflutna
som vår nuvarande modell om förhistorisk tid inte förklarar?
Anomalier och paradoxer intresserar mig.
Det var därför jag kom hit till Bahamas.
Jag är fascinerad av delar av världen som inte har undersökts riktigt än.
Därför har jag i åratal dykt vid kontinentalsocklar,
för tiotals miljoner kvadratkilometer
som var ovan vatten på istiden är under vatten idag.
Även här i Bahamas.
Det här är Biminiöarna.
MEXIKANSKA GOLFEN ATLANTEN
Strax under 100 km utanför Miamis kust
ligger Bimini, skilt från Amerikas fastland
av en djupvattenkanal känd som Floridasundet.
FLORIDA - FLORIDASUNDET - BIMINI
Det verkar vara en osannolik plats att
hitta ledtrådar efter en förlorad civilisation,
men nåt otroligt har upptäckts på havsbottnen här.
Knappt en kilometer från kusten, inte långt från Golfströmmen,
finns en massiv struktur av noggrant lagda jättestenblock,
som verkar vara en megalitisk väg eller stenlagd terrass…
BIMINIVÄGEN
…och därför kallas den "Biminivägen".
FINNS ATLANTIS I BAHAMAS?
Formationen upptäcktes 1968 av en grupp dykare
som letade efter den sägenomspunna staden Atlantis
under Bahamas vågor.
I BIMINIS VATTEN FINNS TECKEN PÅ EN FÖRLORAD VÄRLD
I sin upphetsning tillkännagav de för världen
att de hade funnit vägen till själva Atlantis.
FANN ATLANTIS
Atlantis påstås ha existerat 8 000 f.Kr.
och anfallit Aten. Grekerna fanns inte då.
Det är helt absurt.
FORSKARE BERÄTTAR OM SJUNKEN STAD
Den här historien har ingen substans alls.
OM DETTA INTE ÄR ATLANTIS, VAD ÄR DET? ATT FINNA EN FÖRLORAD KONTINENT
Som väntat fick pratet om Atlantis arkeologerna att avfärda
en till synes underjordisk megalitisk struktur…
GEOLOGISK GÅTA: ATLANTIS ELLER NATURENS SKRÄP?
…som en massa nonsens.
Än idag hävdar arkeologerna
att denna undervattensformation bara är en sträcka undervattensklippa
som formades för cirka 3 000 år sen genom en naturlig process.
Eftersom de är rädda om sina karriärer,
har få forskare undersökt den på allvar.
Jag har inga såna betänkligheter.
För vare sig
Biministrukturen är del av en undervattensstad eller ej,
vore det oförsvarligt att helt ignorera den.
Därför har jag kommit hit
med toppmodern teknik och ett team experter
för att åter öppna fallet.
Min dykarkompis är dr Michael Haley…
Ge mig masken.
…en marinbiolog som har utforskat Karibiska havet
i över 40 år.
Graham, vi simmar hit bort.
Den så kallade Biminivägen ligger bara
5,5 meter under havsytan.
Lätt att nå ner till.
Medan vi två dyker mot den mystiska strukturen,
förbereder sig en annan teammedlem, Kyle Dufault,
på att skanna området med sin sonarutrustning.
Kyle är marinundersökare med
lång erfarenhet av att genomsöka havsbottnen
efter vrak och anomalier.
Klart att köra.
Hans sonar genomsöker vägen som en röntgenutrustning
och ger oss en tydligare bild av
hur dessa stenblock kan ha lagts ut en gång.
Jag hoppas visa nåt som aldrig har setts tidigare.
MARINUNDERSÖKARE
Om objektet är gjort av människohand vill jag se precisa linjer,
för 90-gradiga vinklar uppträder vanligen inte i naturen.
Det är mycket sällsynt.
Det jag vill göra är att börja på mitten.
Graham, titta på det här.
Under vattnet närmar Mike och jag oss raden av massiva stenblock
på den annars tomma havsbottnen.
Stormar har rört upp sediment vilket gör det svårare att se former.
Ändå är det lätt att upptäcka den välordnade raden med megaliter.
De är utlagda helt symmetriskt.
Jag kan simma längs raden
och se hur jämna och precisa de är.
Det är en mycket imponerande syn.
Stenblocken har anmärkningsvärt raka kanter och är parallella.
Dessa stenblock är verkligen enorma.
De är cirka 4,5 meter långa
och cirka 3,5 meter breda.
Detta är inte toppen av nån stor begravd struktur.
De flesta stenblocken är utlagda direkt på havsbottnen.
Det som är så ovanligt är att
så många av de ostörda delarna av strukturen
verkar ligga på samma nivå, trots megaliternas storlek.
Och när Mike och jag tittar närmare, upptäcker vi varför.
Det finns nåt under dem.
Kom hit, Graham.
Titta här.
En rad mindre stenar ligger inkilade under stenblocken,
så att de håller jämn höjd ovanför havsbottnen.
Man kan se grundstenarna mycket tydligt.
Stenarna kan aldrig ha kommit under stenblocken,
av vilka några väger upp till tio ton,
såvida de inte placerades där medvetet.
Det är uppenbart, menar jag.
Naturen kan inte förklara regelbundenheten, strukturen,
planeringen och precisionen i byggnadsverket.
Helt klart ser vi på en människoskapad struktur.
Med stor möda har man skapat
en utjämnad megalitisk plattform på en sluttande landform.
Och för att jämna ut plattformen
satte man grundstenar under de stora megaliterna.
På nära håll var det svårt att se
vad det övergripande syftet med formationen kan ha varit.
Men Kyles sonarskanningar bör snart ge oss perspektiv.
Nu börjar man urskilja stenblocken på vägens huvuddel.
-Okej. -Man kan absolut se sprickorna…
Absolut.
…och vägens enhetliga form.
Vilken bra upplösning.
-De flesta stenblocken är enhetliga. -Ja.
De är oftast mellan 3 och 3,5 meter långa
och 3 till 3,5 meter breda.
-Skapliga stenblock. -Verkligen.
Se på den raka kanten här.
Just det, absolut.
Ja, man ser tydligt linjen mellan stenblocken
-som om de är uthuggna… -Ja.
-…och utlagda som en väg. -Nästan perfekta fyrkanter.
Absolut.
Som sagt, det syns absolut att de är uthuggna.
Ja.
Jag har skannat på båda sidor av vägen,
och det finns inget liknande i närheten.
Om formationerna helt enkelt är en produkt av tidvattenvågor
som geologerna hävdade när de först upptäcktes,
varför skulle den kortare delen av vägen ligga i vinkel mot huvuddelen?
Borde de inte vara parallella?
Och varför finns inga andra liknande formationer i närheten?
Inte bara vittringen eller deras enhetlighet,
-men det finns inget liknande i närheten. -Nej.
-Nån la dit dem. -Ja.
Enligt min åsikt är de gjorda av människohand.
Mike, vad tror du om det?
Vad är det vi har tittat på?
Jag har dykt över hela världen,
och aldrig sett nån liknande struktur.
Den är helt unik i alla fall.
De som hävdar att strukturen har bildats av naturen menar
att det är strandklippor.
Ofta kan ett stycke strandklippa spricka i bitar
men bibehålla sin övergripande form.
Men stenblocken vid Bimini är klart åtskilda från varandra
och enhetligt formade som kuddar.
Det är svårt att se att naturen kunde ha skapat dem.
Jag har aldrig sett strandklippor spricka så.
-Har du? -Nej.
Det talar tydligt om mänskligt hantverk.
Den kan mycket väl vara skapat av människohand.
Om jag har rätt måste den ha skapats på en tid
då denna del av Bahamas var över vattenytan.
Om vi extrapolerar från tillgängliga data
får vi en god uppfattning om hur det kan ha sett ut
när det var ovan havsytan.
Den krokformade strukturen löper ungefär från nordost till sydväst,
ungefär 490 meter.
Nästan fyra och en halv fotbollsplaner.
De största stenblocken är 3 till 3,5 meter långa
och 2 till 3 meter breda.
På båda terrasserna verkar det finnas avsiktliga mellanrum.
Men vi kan inte veta om det har funnits en överbyggnad av trä ovanpå.
Allt som återstår är stenblocken.
Men bara existensen av en så massiv människoskapad struktur här
pekar på intressanta möjligheter.
För denna del av Bahamas har legat under vatten i tusentals år.
Faktiskt var de flesta av öarna i det vi nu kallar Bahamas stora bankar
förbundna under istiden,
och reste sig 100 meter över havsnivån på vissa ställen.
En del av en stor rektangulär Bahamasö,
strax utanför fastlandet som idag är Florida…
8 000 f.Kr.
…en ö som fanns här i mer än 100 000 år.
BAHAMASÖN
Havsnivån steg 120 meter vid slutet av senaste istiden,
och i den processen
översvämmades miljontals kvadratkilometer av jordens bördigaste mark.
Om vi försöker berätta mänsklighetens historia och bortse från
dessa nedsjunkna kontinentalsocklar och vad som hände på dem,
kan vi gå miste om en massa viktig information.
De nya data vi samlat om Biminivägen
talar starkt för att denna undervattensstruktur är mycket gammal.
Ändå har arkeologerna varit tröga att anta utmaningen
att söka efter tecken på äldre civilisationer på Bahamas.
De vägrar att överväga möjligheten.
Om det fanns en avancerad civilisation för säg 30 000 år sen,
vilket Graham tror, okej.
Men var är deras sopor? Deras hem?
Var finns deras stenredskap eller metallredskap?
Var finns deras skrifter?
Det bör finnas lämningar efter en avancerad civilisation på istiden
som väntar på att hittas på marken som blev havsbotten.
Men man hittar det inte om man struntar i att leta.
Man pratar inte om civilisation bara här
utan på hela banken, som är jättestor.
-Forskningen har aldrig utförts. -Nej.
För att arkeologerna inte anser det meningsfullt.
För att arkeologerna anser att
tidslinjen för civilisationer är klar.
Så det saknas anledning att undersöka det.
Biminivägen överblickar den djupvattenkanal
som en gång fanns mellan istidens Bahamasö och Nordamerika.
BIMINIVÄGEN BAHAMASÖN
En kanal genom vilken Golfströmmen flödar,
och ett viktigt landmärke för alla skepp som färdas norrut,
genom Mexikanska golfen och mot Atlanten.
Likt Quetzalcoatls legendariska båt utan åror,
kan stenblocken ha varit del av ett stort monument eller platsmarkörer.
Ett arv efter en sjöfararkultur
som såg havsnivån stiga mot slutet av senaste istiden.
En kultur som kanske kartlade denna viktiga plats.
Jag bad Mike följa med mig i land
och se på repliker av några av de äldsta existerande världskartorna.
Han må vara en van sjöman,
men han har säkert aldrig använt kartor som dessa.
Kartornas historia är ganska komplicerad.
De flesta av kartorna ritades
på 1300- 1400- och 1500-talet e.Kr.
Men kartritarna medgav villigt att de kopierade av äldre kartor,
tillsammans med ny information från upptäcktsresornas epok.
Vi börjar med den här, en mycket berömd karta.
Det är Piri Reis karta, ritad av en turkisk amiral…
-Just det. -…år 1513.
Han skriver själv på kartan
att han baserade den på 20 äldre källkartor.
Förutom dessa urgamla källor,
hänvisade Piri Reis också till kartor från sentida resor till Amerika
av Christoffer Columbus och andra.
Slutresultatet var en världskarta,
men idag finns bara den västliga tredjedelen kvar.
Det här är intressant, för här är en kustlinje
som visar Sydamerikas floder ganska korrekt.
Ja.
En verklighetstrogen avbild av Sydamerikas kust.
Det som är en stor avvikelse,
är denna mycket stora ö
utanför Nordamerikas sydostkust.
Utanför ett avskuret Floridas kust
finns en stor, vertikalt riktad, rektangulär ö.
Den liknar inget som Columbus torde ha sett eller ritat.
Man har försökt förklara det som en illa ritad karta över Kuba.
Men det tror jag inte på, för det går inte att missta sig.
Den är lång och smal och orienterad
öst-väst, medan den här är orienterad nord-syd.
Det finns ingen sån ö, och det fanns inte heller 1513.
Men en ö av exakt den storleken och formen
fanns faktiskt under sista istiden.
Större delen av Bahamasbankarna som då var över vattenytan.
Om man tittar närmare på vad Piri Reis ritade längs öns rygg,
finner man en rad stenblock lagda på rad.
Påminner de om nåt?
För mig liknar den här raden mycket
raden med megaliter på Biminivägen.
Det vore karaktäristiskt för den tiden kartor,
för de tog fasta på vad de såg som karaktäristiskt för området.
Vi ser den här elefanten i Västafrika,
märkliga djur här i Sydamerika.
Och det här, som inte är berg.
Det är inte så Piri Reis ritar berg. Det är nåt annat.
Jag tror att det är Biminivägen.
Jag struntar i om Biminivägen är människoskapad eller ej.
Det jag hävdar om Biminivägen är
att det är konstigt att den syns på en karta ovan vatten.
Ja.
En karta ritad 1513, baserad på äldre källkartor.
Detta märkliga med en istidsö
är inte det enda ovanliga på Piri Reis extraordinära karta.
När man går söderut finns en stor landmassa här.
Ja.
Det verkar oerhört konstigt.
Detta är en av de mest kontroversiella aspekterna
av Piri Reis karta.
Det är en kustlinje som går från Sydamerika
längs Atlantens södra kant.
Ingen borde ha känt till den 1513.
Titta på den här andra världskartan.
Pinkertonkartan, publicerad 1812.
Den är imponerande exakt frånsett en detalj.
Inget Antarktis.
För vår civilisation upptäckte inte Antarktis förrän 1820.
SYDPOLEN
Därför vägrar historiker acceptera möjligheten
att det kan finnas med på en karta ritad 1513.
Området på kartan som folk säger kan vara Antarktis
är helt enkelt inte Antarktis.
Det är Sydamerika.
NORDAMERIKA SYDAMERIKA
Det som hände var att när Piri Reis ritade kustlinjen
tog pappret slut, så han ändrade riktning.
Han gjorde en krumelur.
Jag tror att vi har lurats att tro
att den är nåt mer än den är.
Det vore logiskt, om Piri Reis karta var enda exemplet.
Men Antarktis finns med även på andra 1500-talskartor.
ATLANTISKA KRETSEN
Här finns det med, detaljerat och även utmärkt med namn
på Orontius Finaeus karta, ritad 1531.
TERRA AUSTRALIS
Även här baserad på gamla källor,
innan nån modern utforskare nånsin hade sett det.
Men om det är Antarktis vi ser på Piri Reis karta,
varför är det så märkligt orienterat och sammanbundet med Sydamerika?
Ta en titt på Antarktis kustlinje, inte av idag…
STILLA HAVET - SYDAMERIKA ATLANTEN - AFRIKA - INDISKA OCEANEN
2 000 e.Kr.
…utan som geologerna tror att det var när havsnivån var lägre…
18 000 f.Kr.
…och den södra iskalotten sträckte sig norrut vid sista istiden.
Om man följer Antarktis kustlinje från istiden,
liknar den mycket den som finns på Piri Reis karta.
Antarktis, ritat ganska precis
som det såg ut under istiden på gamla kartor,
är en verklig paradox som behöver förklaras.
För mig är det uppenbara svaret att det inte är en slump
eller fantasier från kartritarnas sida,
utan källkartorna de använde.
Jag tror att kartorna visar
en viktig, glömd episod i vår historia.
I Indonesien, Mexiko och på Malta
såg vi avancerade megalitiska strukturer associerade med civiliserande hjältar
som kom med båt och undervisade folket om jordbruk, lagar och teknik.
Dessa kartor antyder att långt innan Magellans berömda expedition,
reste en avancerad kultur runt i istidens värld.
Allt detta pekar på att vi inte ska ignorera möjligheten
att våra förfäder hade avancerad teknik
och kunde utforska och kartlägga haven.
Bör inte ignoreras.
Finns det nåt mer i området
som visar att det fanns människoskapade strukturer?
Det finns ett till oförklarat människoskapat underverk här.
Djupt inne i Biminis täta mangroveskogar,
dit man bara kan ta sig med båt.
Tre meter över träskmarken höjer sig en rad jordhögar
som kontrasterar mot tomma, sandiga marker och skapar en märklig, 30 meter lång form.
Liksom de berömda Nazca-linjerna i Peru
är det nåt som man ser bäst från luften.
Den omisskännliga formen av en av Biminis mest berömda forna invånare.
Avbildningen av en haj, inristad i mangroveträsket,
har funnits här så länge man minns.
Men arkeologerna har aldrig studerat den noggrant
eftersom de inte vet dess ursprung.
Ändå är det en rovfisk som alla sjöfarande kulturer,
även den förlorade civilisation jag har letat efter,
säkerligen hade fruktat och respekterat.
Så vilka var dessa forntidens navigatörer?
Med risk för att återigen ådra mig vreden från de konventionella forskarna…
Låt oss prata om Atlantis.
Jag tror inte att Bimini är platsen för Atlantis
eller att Atlantis ligger i närheten av Bahamas.
Men legenden om den drunknade staden är fängslande,
just därför att den ger oss den mest detaljerade beskrivningen av nåt
jag tror verkligen fanns.
En förlorad avancerad civilisation från istiden.
Den grekiska filosofen Platon
är den äldsta kvarvarande källan för historien om Atlantis.
Som han beskriver mycket levande.
Atlantis var en brådmogen civilisation,
med vacker arkitektur, avancerad teknik
och stadsplanering i monumental skala.
Atlantis hade också en stor flotta som kunde färdas runt i världen
och visa sin makt när och fjärran över haven.
Tills staden drabbades av en rad massiva jordbävningar och översvämningar,
en verkligt katastrofartad händelse,
och sjönk under vågorna.
Enligt Platon hörde han historien via sin förfader Solon.
Solon besökte Egypten.
Och vi vet när det skedde. Det var 600 f.Kr.
Under vistelsen besökte han ett tempel,
och prästerna talade om en förlorad, avancerad civilisation
som de kallade Atlantis,
som förgjordes i en syndaflod
9 000 år före Solons besök.
Så vi har en tidsbestämning för Atlantis förstörelse: 9 600 f.Kr.
Det är exakt samma tidpunkt med globala katastrofer
och stigande havsnivå
som inträffade i slutet av istiden.
En tillfällighet? Kanske.
Men att berättelsen om Atlantis stämmer så precis
med de senaste vetenskapliga rönen om slutet av istiden,
borde få även stenhårda skeptiker att tänka om.
Är det inte troligare att det är ett slags allegori?
Möjligen, om det inte var för att Platons historia
upprepades runtom i världen av folk som inte hade kontakt med Platon.
Jag misstänker att allt går tillbaka till en gemensam källa,
ett gemensamt minne av en verklig händelse.
När Platon berättar om Atlantis, säger han också varför det föll.
Det var inte bara på grund av en katastrof.
Det var på grund av arrogansen, övermodet och högfärden
som hade växt inom Atlantis.
Det var därför Atlantis förstördes.
Det hade kommit på kant med universum.
Jag tror att vår civilisation idag har ett mycket liknande problem.
Vi har kommit på kant med universum.
Vårt högmod över våra landvinningar,
vår vilja att utvidga vår makt runtom i världen
över andra, mindre mäktiga folk.
Allt detta i mytologiska termer
tyder på att vår civilisation är i stor fara.
När jag gav ut Fingerprints of the Gods 1995,
trodde jag att inget mer fanns för mig att säga
om en möjlig förlorad civilisation.
Jag fick veta om en enorm och ganska förbluffande,
nyligen upptäckt megalitisk fyndplats i Turkiet.
En som bevisade att våra förfäder från istiden
var kapabla till mycket mer än historikerna drömt om.
För mig talar det starkt om en förlorad civilisation
som arkeologin inte har fått grepp om.
Denna fyndplats tros vara den äldsta kvarvarande
megalitiska strukturen i världen.
En som kan ha lämnat en varning till oss, kodad i sten,
att katastrofen under den senaste istiden,
som nästan förgjorde mänskligheten…
…kan återvända.
Så jag ska till Turkiet härnäst.
Undertexter: Bengt-Ove Andersson