‎UN SERIAL NETFLIX
‎Dacă mă căutați pe Wikipedia,
‎o să găsiți descrierea mea ‎ca pseudoarheolog sau pseudosavant.
‎PSEUDOȘTIINȚIFIC
‎Sincer, mi se pare absurd.
‎Nu sunt pseudosavant mai mult ‎decât un delfin este pseudo-pește.
‎Sunt un reporter de investigație.
‎Treaba mea e ‎să investighez versiunea oficială.
‎Ce se află în trecut
‎care nu poate fi explicat ‎de actualul model al preistoriei?
‎Mă interesează mult anomaliile ‎și paradoxurile.
‎Asta m-a adus aici, în Bahamas.
‎FANTOMELE LUMII DIN ADÂNCURI
‎Sunt fascinat de părțile lumii ‎care n-au fost încă analizate adecvat.
‎De-asta m-am scufundat ‎pe platourile continentale.
‎25 de milioane de km pătrați de sol
‎au fost deasupra apei ‎în era glaciară și azi sunt dedesubt.
‎Inclusiv aici, în Bahamas.
‎Acestea sunt Insulele Bimini.
‎GOLFUL MEXIC - OCEANUL ATLANTIC
‎La mai puțin de 100 km de coasta Miami,
‎Bimini sunt separate ‎de continentul american
‎de un canal adânc, ‎cunoscut ca Strâmtoarea Florida.
‎FLORIDA - STRÂMTOAREA FLORIDA - BIMINI
‎Ați putea crede ‎că este puțin probabil ca aici
‎să găsesc indiciile ‎unei civilizații pierdute,
‎dar sub aceste valuri ‎s-a descoperit ceva incredibil.
‎Doar la un kilometru de țărm, ‎nu departe de Curentul Golfului,
‎există o structură masivă ‎de pietre uriașe așezate cu grijă…
‎care pare să fie un drum megalitic ‎sau o terasă pavată.
‎DRUMUL BIMINI
‎Așa și-a câștigat porecla, ‎„Drumul Bimini”.
‎ATLANTIDA ÎN BAHAMAS?
‎Formațiunea a fost descoperită în 1968 ‎de un grup de scafandri
‎care căutau legendarul ‎oraș pierdut Atlantida
‎sub valurile Insulelor Bahamas.
‎APELE BIMINI ADUC SEMNE ‎ALE UNEI LUMI PIERDUTE
‎În încântarea lor, au anunțat lumii
‎că găsiseră chiar drumul către Atlantida.
‎ATLANTIDA A FOST GĂSITĂ
‎Acest stat al Atlantidei se presupune ‎că a existat în 8.000 î.Hr.
‎și se presupune că a atacat Atena. ‎Grecii nu existau în 8.000 î.Hr.
‎Totul e, pur și simplu, absurd.
‎BASMELE OAMENILOR DE ȘTIINȚĂ ‎DESPRE ORAȘUL SCUFUNDAT
‎Mă tem că această versiune ‎nu are la bază istoria.
‎DACĂ NU E ATLANTIDA, CE ESTE? ‎GĂSIREA UNUI CONTINENT PIERDUT
‎Discuțiile despre Atlantida i-au făcut ‎pe arheologi să reducă, în mod previzibil,
‎ceea ce părea o structură ‎megalitică subacvatică…
‎O ENIGMĂ GEOLOGICĂ: ‎ATLANTIDA SAU GUNOI AL NATURII?
‎…la o exagerare dezumflată.
‎Până în prezent, arheologii insistă
‎că această formațiune subacvatică ‎e doar o fâșie de rocă fragmentată,
‎care s-a format, probabil, ‎acum 3.000 de ani, prin procese naturale.
‎Nefiind dispuși să-și riște reputația,
‎puțini savanți au cercetat-o ‎la modul serios.
‎Eu nu am astfel de ezitări.
‎Indiferent dacă
‎structura Bimini face sau nu parte ‎dintr-un oraș subacvatic,
‎ar fi un lucru nesăbuit ‎să fie complet ignorată.
‎De aceea am venit aici
‎cu o tehnologie avansată ‎și o echipă de experți,
‎pentru a redeschide acest caz stagnant.
‎Colegul meu de scufundări e ‎drul Michael Haley…
‎Dă-mi masca!
‎…un biolog marin ‎care explorează apele din Caraibe
‎de peste 40 de ani.
‎Graham, hai să înotăm încoace!
‎Așa-numitul Drum Bimini se află la doar
‎cinci metri și jumătate de suprafață.
‎O scufundare ușoară.
‎În timp ce eu și Mike pornim ‎către structură,
‎deasupra, un alt membru ‎al echipei noastre, Kyle Dufault,
‎pregătește scanarea zonei ‎cu ajutorul sonarului.
‎Kyle este un investigator marin
‎care are ani de experiență ‎în căutarea, pe fundul apelor,
‎a epavelor și a anomaliilor.
‎Gata.
‎Sonarul ar trebui să arate drumul ‎ca pe o radiografie,
‎dându-ne o vedere mult mai clară
‎asupra modului ‎în care au fost așezate blocurile.
‎Sper să arăt ceva ‎ce n-a mai fost văzut niciodată.
‎KYLE DUFAULT - INVESTIGATOR MARIN
‎Dacă este un obiect făcut de om, ‎aș vrea să văd linii precise,
‎fiindcă, de obicei, unghiurile ‎de 90 de grade nu apar în natură.
‎Se întâmplă foarte rar.
‎Aș vrea să mă duc direct în mijloc.
‎Graham, uită-te la asta!
‎Dedesubt, eu și Mike ne apropiem ‎de liniile blocurilor masive
‎de pe fundul oceanului gol în rest.
‎Furtunile recente au răscolit sedimentele, ‎reducând vizibilitatea.
‎Chiar și așa, e ușor să identifici ‎șirurile bine organizate de megaliți.
‎Sunt culcați perfect simetric.
‎Pot să înot de-a lungul șirului
‎și văd nivelarea și precizia lor absolută.
‎Este o priveliște impresionantă.
‎Lespezile au unghiuri drepte ‎și paralele remarcabile.
‎Blocurile astea sunt chiar enorme.
‎Au aproximativ 4,5 metri pe o latură
‎și aproximativ 3,5 metri pe cealaltă.
‎Nu e acoperișul ‎vreunei alte structuri mai mari.
‎Majoritatea blocurilor sunt așezate ‎direct pe fundul oceanului.
‎Neobișnuit este
‎că unele secțiuni neatinse ale structurii
‎par aliniate, ‎în ciuda mărimii masive a megaliților.
‎Iar când eu și Mike ne uităm ‎mai de aproape, descoperim de ce.
‎Există ceva sub ele.
‎Vino încoace, Graham!
‎Ia uite!
‎O serie de pietre mai mici sunt băgate ‎sub aceste plăci uriașe,
‎ținându-le la același nivel, ‎deasupra fundului.
‎Se văd foarte clar ‎aceste pietre de temelie.
‎E imposibil ca aceste pietre ‎să fi ajuns sub aceste lespezi,
‎dintre care unele cântăresc ‎până la zece tone,
‎dacă nu au fost puse acolo intenționat.
‎Nu e nicio îndoială, după părerea mea.
‎Natura nu poate explica ‎regularitatea, organizarea,
‎planificarea și precizia structurii.
‎E clar că avem de-a face ‎cu o structură făcută de om.
‎S-au făcut eforturi uriașe
‎pentru o platformă megalitică nivelată ‎pe o întindere înclinată.
‎Și pentru a alinia acea platformă
‎au folosit blocuri de temelie ‎dedesubtul marilor megaliți.
‎De aproape, era greu de înțeles
‎care putea să fi fost ‎forma generală dorită a formațiunii.
‎Dar scanările lui Kyle ar trebui ‎să ne ofere o altă perspectivă.
‎Acum vedeți blocurile ‎din secțiunea centrală a drumului.
‎- Bine. ‎- Și se văd clar fisurile…
‎Categoric.
‎…și forma uniformă a drumului.
‎Rezoluția e uimitoare.
‎- Majoritatea pietrelor sunt uniforme. ‎- Da.
‎De obicei, au o lungime ‎de trei metri, trei și jumătate
‎și o lățime la fel.
‎- Deci, bucăți considerabile, da. ‎- Categoric.
‎Uitați ce margine dreaptă!
‎Da, categoric.
‎Da, se văd liniile dintre blocuri
‎- …de parcă au fost făcute… ‎- Da.
‎- …și așezate ca drum. ‎- Un pătrat aproape perfect.
‎Categoric.
‎Cum am zis, se vede clar că sunt blocuri.
‎Da.
‎Am scanat ambele părți, ‎pe fiecare parte a drumului
‎și nu există așa ceva niciunde în jur.
‎Dacă această formațiune a fost ‎doar produsul forțelor mareice naturale,
‎așa cum au insistat geologii ‎atunci când a fost descoperită,
‎de ce secțiunea mai scurtă de drum ‎formează un unghi cu cea principală?
‎N-ar trebui să fie paralele?
‎Și de ce nu vedem ‎alte astfel de formațiuni în apropiere?
‎Nu doar erodarea ‎sau uniformitatea tuturor,
‎- …dar nimic din jur nu arată așa. ‎- Da.
‎- Cineva le-a pus acolo. ‎- Da.
‎Opinia mea personală e ‎că sunt făcute de mâna omului.
‎Mike, tu ce zici?
‎Cu ce avem de-a face?
‎Am făcut scufundări peste tot în lume
‎și e singura astfel de structură văzută.
‎E absolut unică.
‎Când ascult argumentele celor ‎care cred că e naturală,
‎ei susțin că e rocă de țărm.
‎Deseori, un strat de rocă de țărm ‎se fragmentează în bucăți,
‎menținându-și totuși forma generală.
‎Dar blocurile de la Bimini sunt ‎distincte unul de celălalt
‎și au o formă uniformă de pernă.
‎Mi-e greu să înțeleg ‎cum le-ar fi putut face natura.
‎N-am văzut roci de țărm fragmentate așa.
‎- Tu? ‎- Nici eu.
‎Și mi se pare atât de evident ‎că e mână de om!
‎Pare foarte probabil ‎să fie o structură făcută de om.
‎Dacă am dreptate, ‎a fost făcută atunci când
‎această parte a Bahamasului ‎era deasupra apei.
‎Extrapolând din toate datele disponibile,
‎ne putem face o idee clară ‎despre cum ar fi putut arăta inițial,
‎când stătea deasupra liniei de coastă.
‎Formațiunea în formă de cârlig se întinde ‎de la nord-est către sud-vest,
‎pe o distanță de circa 500 de metri.
‎Aproape patru terenuri ‎și jumătate de fotbal.
‎Cele mai mari blocuri au ‎o lungime între trei și patru metri
‎și o lățime între doi și trei metri.
‎Pe ambele terase ‎pare că există spații libere intenționate.
‎Dar nu putem ști dacă exista ‎vreo suprastructură din lemn deasupra.
‎Tot ce a rămas sunt blocurile.
‎Dar simpla existență aici a unei structuri ‎făcute de om atât de masive
‎are implicații extraordinare.
‎Fiindcă această parte din Bahamas este ‎sub apă de mii de ani.
‎De fapt, majoritatea insulelor care compun ‎ce numim azi „Marele Canion din Bahamas”
‎erau conectate în timpul erei glaciare
‎și existau zone la peste 100 de metri ‎deasupra mării.
‎O parte dintr-o vastă Insulă Bahama,
‎chiar aproape de țărmul ‎pe care este azi Florida.
‎8.000 Î.HR
‎O insulă care a existat aici ‎timp de peste 100.000 de ani.
‎INSULA BAHAMA
‎Nivelul mării a crescut cu 120 de metri ‎la finalul ultimei ere glaciare
‎și, în acest proces,
‎a înghițit milioane de km pătrați ‎din cel mai bun sol de pe Pământ.
‎Dacă încercăm să relatăm istoria omenirii ‎fără a lua în considerare
‎platformele continentale scufundate ‎și ce se întâmpla pe ele,
‎s-ar putea să pierdem din vedere ‎multe informații importante.
‎Noile date culese ‎referitoare la Drumul Bimini
‎îmi sugerează cu tărie o dată antică ‎a structurii aflate acum sub apă.
‎Și totuși, arheologii nu s-au grăbit ‎să accepte provocarea
‎de a căuta dovezi ale unor civilizații ‎mai vechi aici, în Bahamas.
‎Refuză să ia în calcul posibilitatea.
‎Dacă o civilizație avansată a trăit ‎acum 30.000 de ani…
‎DR. MICHAEL SHERMER - REVISTA SKEPTIC
‎…așa cum crede Graham,
‎unde sunt lucrurile lor? Unde sunt casele?
‎Unde sunt uneltele din piatră ‎sau din metal?
‎Unde sunt scrierile lor?
‎Ar putea exista dovezi ‎ale civilizației avansate din era glaciară
‎care așteaptă să fie găsite sub valuri, ‎pe pământul acoperit de ape ulterior.
‎Dar nu le poți găsi ‎dacă nu te deranjezi să cauți.
‎Nu vorbești de o civilizație pe Bimini,
‎ci de una pe întregul mal, ‎ceea ce e ceva uriaș.
‎- Pur și simplu, nu s-a cercetat. ‎- Da.
‎Fiindcă arheologia nu consideră ‎că are rost să facă asta.
‎Arheologia consideră că
‎cronologia civilizației ‎a fost deja stabilită,
‎așa că n-are niciun motiv să investigheze.
‎Drumul Bimini e îndreptat ‎către canalul adânc
‎care unea odată Insula Bahama ‎a erei glaciare cu America de Nord.
‎DRUMUL BIMINI - INSULA BAHAMA
‎Un canal ‎prin care curge Curentul Golfului,
‎ceea ce-l face un reper foarte important ‎pentru orice nave care merg către nord
‎dinspre Golful Mexic către Atlantic.
‎Ca barca legendară fără vâsle ‎a lui Quetzalcoatl.
‎Lespezile din piatră puteau face parte ‎dintr-un monument sau marcaj mai mare.
‎O moștenire a culturii navigației
‎care a asistat la creșterea apelor ‎la finalul ultimei ere glaciare.
‎O cultură care ar fi putut ‎să cartografieze acest loc important.
‎L-am rugat pe Mike să vină cu mine pe mal
‎ca să-i arăt niște reproduceri ‎ale celor mai vechi hărți existente.
‎O fi el navigator experimentat,
‎dar pun pariu ‎că n-a folosit niciodată hărți ca astea.
‎Istoria acestor hărți este ‎destul de complicată.
‎Au fost desenate
‎în secolele XIV, XV și XVI d.Hr.
‎Dar cartografii au recunoscut ‎că le-au copiat din surse mai vechi
‎și au adăugat informații noi ‎din Epoca Descoperirilor.
‎Să începem cu asta, ‎care e o hartă foarte cunoscută.
‎Este harta lui Piri Reis, ‎desenată de un amiral turc…
‎- Da. ‎- …în 1513.
‎Ne spune, ‎cu propriul scris de mână de pe hartă,
‎că s-a bazat ‎pe 20 de hărți-sursă mai vechi.
‎Pe lângă acele surse antice,
‎Piri Reis a apelat și la hărți ‎din călătoriile recente în Americi
‎ale lui Cristofor Columb și ale altora.
‎Rezultatul final era o hartă a lumii,
‎dar a supraviețuit până azi ‎doar treimea vestică.
‎E foarte interesant. Linia de coastă
‎reflectă râurile ‎din America de Sud destul de precis.
‎Da.
‎E o reprezentare foarte bună ‎a coastei Americii de Sud.
‎Dar ceea ce remarc ca anomalie enormă
‎este această insulă foarte mare
‎desenată lângă coasta de sud-est ‎a Americii de Nord.
‎Situată în largul coastei ‎Floridei trunchiate
‎se află o insulă ortogonală, ‎mare, orientată vertical.
‎Nu seamănă cu nimic din ceea ce ‎ar fi întâlnit sau desenat Columb.
‎S-au făcut eforturi să se explice ‎că este o hartă prost desenată a Cubei.
‎Asta nu mă convinge, ‎fiindcă nu poți să greșești.
‎E lungă și subțire, ‎orientată pe o axă diferită.
‎Și orientată de la est la vest, ‎pe când asta este de la nord la sud.
‎Nu există o astfel de insulă ‎și n-a existat nici în 1513.
‎Dar o insulă ‎de exact aceeași mărime și formă
‎a existat, în schimb, ‎în ultima eră glaciară.
‎Marea parte a Marelui Canion din Bahamas ‎care era deasupra apei.
‎Dacă te uiți îndeaproape la ce a desenat ‎Piri Reis de-a lungul insulei,
‎vezi o serie de blocuri aliniate în șir.
‎Vă amintește de ceva?
‎Acest șir mi se pare
‎foarte asemănător cu șirurile de megaliți ‎de pe Drumul Bimini.
‎N-ar fi ceva neobișnuit pentru hărți,
‎căci conțineau caracteristicile ‎considerate reprezentative ale zonei.
‎Așa cum vedem acest elefant ‎în Africa de Vest,
‎animale ciudate aici, în America de Sud.
‎Și această caracteristică, ‎care nu-s munți.
‎Nu așa desenează munții Piri Reis. ‎E altceva.
‎Eu cred că e Drumul Bimini.
‎Nu-mi pasă dacă Drumul Bimini ‎e natural sau făcut de om.
‎Eu susțin în legătură cu asta
‎că e ciudat rău ‎că apare pe o hartă deasupra apei.
‎Da.
‎O hartă desenată în 1513, ‎pe baza unora mai vechi.
‎Această apariție ciudată ‎a unei insule din era glaciară
‎nu e singura caracteristică neobișnuită ‎a extraordinarei hărți a lui Piri Reis.
‎Când treci către sud, ‎vezi această mare întindere aici.
‎Da.
‎Asta pare extrem de ciudat.
‎Indici unul dintre aspectele ‎cele mai controversate
‎ale hărții lui Piri Reis.
‎Este o linie de coastă ‎care se extinde din America de Sud
‎de-a lungul marginii sudice ‎a Atlanticului.
‎Nimeni nu putea ‎să știe despre asta în 1513.
‎Uitați-vă la cealaltă hartă a lumii!
‎Harta Pinkerton, publicată în 1812.
‎Este impresionant de precisă, ‎cu o singură excepție.
‎Nu apare Antarctica.
‎Fiindcă civilizația noastră a descoperit ‎Antarctica abia în 1820.
‎POLUL SUD
‎De aceea istoricii refuză ‎să ia în calcul posibilitatea
‎de a fi apărut ‎pe o hartă desenată în 1513.
‎Zona de pe hartă despre care lumea zice ‎că ar putea fi Antarctica
‎pur și simplu nu este.
‎DR. COLIN IMBER - UNIVERSITATEA MANCHESTER
‎Este America de Sud.
‎AMERICA DE NORD - AMERICA DE SUD
‎S-a întâmplat ‎că Piri Reis desena linia de coastă,
‎s-a terminat hârtia, ‎așa că a schimbat direcția.
‎A făcut doar o mâzgălitură.
‎Și cred că am fost păcăliți de mâzgălitură
‎să credem că e ceva mai mult.
‎Ar putea avea sens, dacă harta ‎lui Piri Reis ar fi singurul exemplu,
‎dar Antarctica apare și în alte hărți ‎din secolul al XVI-lea.
‎Aici este detaliată în mod clar ‎și chiar însemnată
‎pe harta lui Orontius Finaeus ‎desenată în 1531.
‎Încă o dată, pe baza surselor antice,
‎înainte ca orice explorator modern ‎să o fi descoperit.
‎Dar, dacă cea de pe harta lui Piri Reis ‎este Antarctica,
‎de ce este orientată atât de ciudat ‎și legată de America de Sud?
‎Uitați-vă la coasta Antarcticii, ‎nu așa cum e azi…
‎OCEANUL PACIFIC - AMERICA DE SUD ‎OCEANUL ATLANTIC - AFRICA - OCEANUL INDIAN
‎2.000 D.HR.
‎…ci așa cum cred geologii că era ‎când nivelul mării era mai jos…
‎18.000 Î.HR.
‎…și calota glaciară se extindea ‎către nord în ultima eră glaciară.
‎Dacă trasezi conturul coastei Antarcticii ‎din era glaciară,
‎seamănă mult cu cea de pe harta ‎lui Piri Reis.
‎Reprezentarea destul de clară ‎a Antarcticii,
‎așa cum era în timpul erei glaciare ‎pe hărțile antice,
‎este un paradox, ‎o problemă care cere explicații.
‎Pentru mine, răspunsul evident ‎la problemă nu e coincidența,
‎nu e fantezia cartografilor,
‎ci hărțile-sursă pe care s-au bazat.
‎Eu cred că hărțile sugerează
‎un episod major uitat ‎din istoria omenirii.
‎În Indonezia, în Mexic și în Malta
‎am văzut structuri megalitice avansate, ‎asociate cu eroi civilizatori
‎care au sosit cu barca, învățându-i ‎pe indigeni agricultură, legi, inginerie.
‎Acum, aceste hărți sugerează că, ‎cu mult înainte de expediția lui Magellan,
‎o cultură avansată chiar a navigat ‎în jurul lumii în era glaciară.
‎Totul dovedește ‎că n-ar trebui să excludem posibilitatea
‎ca predecesorii ‎să fi avut un nivel de tehnologie
‎cu care să exploreze oceanele lumii.
‎Să nu excludem.
‎Mai există ceva interesant în apropiere
‎care să indice ‎că era o structură făcută de om?
‎Există aici și o altă minune ‎făcută de om neelucidată.
‎Ascunsă adânc în deasa pădure ‎de mangrove din Bimini,
‎o zonă accesibilă numai cu barca.
‎La trei metri deasupra mlaștinii ‎există numeroase movile
‎ce se ridică din întinderi goale de nisip, ‎creând o formă ciudată de 150 de metri.
‎La fel ca faimoasele Linii Nazca din Peru,
‎este un fenomen ‎care se vede cel mai bine din aer.
‎Forma de neconfundat a celor mai faimoși ‎localnici antici din Bimini.
‎Această reprezentare a unui rechin, ‎cioplit în mlaștina cu mangrove,
‎este aici de când lumea.
‎Totuși, arheologii n-au studiat-o ‎niciodată serios,
‎fiindcă nu-i pot confirma originea.
‎Cu toate astea, este un prădător ‎de care orice cultură antică de navigație,
‎inclusiv civilizația pierdută ‎pe care o caut,
‎s-ar fi temut ‎și pe care l-ar fi respectat.
‎Deci, cine erau acești navigatori antici?
‎Cu riscul de a stârni iar mânia ‎celor din mediul academic convențional…
‎Să vorbim despre Atlantida.
‎Nu cred că Bimini se află ‎pe locul Atlantidei
‎sau că Atlantida este undeva ‎pe lângă Bahamas.
‎Dar legenda orașului scufundat ‎este interesantă
‎tocmai pentru că ne oferă ‎cea mai detaliată descriere a ceva
‎ce cred că chiar a existat.
‎O civilizație avansată pierdută ‎a erei glaciare.
‎Filosoful grec Platon
‎este cea mai veche sursă existentă ‎despre istoria Atlantidei.
‎Pe care o descrie destul de amănunțit.
‎Atlantida a fost o civilizație precoce.
‎Se mândrea cu arhitectură frumoasă, ‎tehnologie avansată
‎și planificare urbană ‎la scară monumentală.
‎A comandat și o flotă vastă ‎capabilă să navigheze prin lume,
‎exercitându-și puterea ‎în apropierea și dincolo de oceane.
‎Până când orașul a fost lovit de numeroase ‎cutremure și inundații majore,
‎un eveniment cu adevărat cataclismic,
‎și s-a scufundat sub valuri.
‎Platon ne spune că povestea Atlantidei ‎a ajuns la el prin strămoșul lui, Solon.
‎Acel Solon vizitase Egiptul.
‎Și știm data acelei vizite. În 600 î.Hr.
‎În timpul acelei vizite ‎a vizitat un templu,
‎iar preoții au vorbit ‎despre o civilizație avansată pierdută
‎pe care au numit-o Atlantida
‎și care a fost distrusă de un potop
‎cu 9.000 de ani ‎înainte de vizita lui Solon.
‎Deci avem o dată ‎a distrugerii Atlantidei, 9.600 î.Hr.
‎Acest lucru coincide în mod exact ‎cu un episod de cataclism planetar
‎și cu creșterea catastrofică ‎a nivelul mării
‎care au avut loc la finalul erei glaciare.
‎Coincidență? Poate.
‎Dar faptul că legenda Atlantidei ‎se potrivește așa precis
‎cu noile dovezi științifice ‎de la finalul erei glaciare
‎ar trebui să-i pună pe gânduri ‎chiar și pe cei mai mari sceptici.
‎Nu e mult mai probabil ‎să fie un fel de alegorie?
‎Aș putea crede asta ‎dacă povestea lui Platon
‎n-ar fi reluată în toată lumea de oameni ‎care n-au avut niciun contact cu el.
‎Ceea ce bănuiesc eu ‎e că toți au o sursă comună,
‎o amintire comună a unui eveniment real.
‎Când Platon ne spune povestea Atlantidei, ‎ne spune și de ce a dispărut.
‎Nu doar din cauza unui cataclism.
‎Ci și din cauza aroganței, ‎a îngâmfării, a mândriei
‎care crescuseră în Atlantida.
‎De aceea a fost distrusă Atlantida.
‎Pentru că nu mai era ‎în armonie cu universul.
‎Cred că civilizația noastră de azi ‎este într-o situație foarte asemănătoare.
‎Nu mai suntem în armonie cu universul.
‎Trufia pentru realizările noastre,
‎dorința de a ne impune puterea ‎în jurul lumii
‎asupra unor popoare mai slabe.
‎Toate aceste lucruri, ‎în termeni mitologici,
‎ar sugera că civilizația noastră ‎se află în mare pericol.
‎Când am publicat ‎Amprentele zeilor, ‎în 1995,
‎am crezut ‎că nu mai pot spune nimic altceva
‎despre posibilitatea ‎civilizației pierdute.
‎Am aflat despre un enorm și uluitor
‎sit megalitic nou-descoperit în Turcia.
‎Unul care a dovedit ‎că predecesorii din era glaciară
‎erau capabili de mult mai mult ‎decât au visat vreodată istoricii.
‎În opinia mea, ‎reflectă puternic o civilizație pierdută
‎pe care arheologia refuză s-o recunoască.
‎Este un sit care acum e considerat ‎cea mai veche
‎structură megalitică din lume.
‎Una care ne-ar fi putut lăsa ‎și un avertisment gravat în piatră,
‎că apocalipsa antică ‎a ultimei ere glaciare
‎care aproape a distrus omenirea…
‎s-ar putea întoarce.
‎Așa că mă îndrept spre Turcia.
‎Subtitrarea: Iulia Rolle