NETFLIX-SARJA
Jos etsitte minut Wikipediasta,
näette, että minua kutsutaan pseudoarkeologiksi ja pseudotutkijaksi.
PSEUDOTIEDETTÄ
Pidän sitä naurettavana.
En ole sen enempää pseudotutkija kuin delfiini on pseudokala.
Olen tutkiva journalisti.
Työni on virallisen tarinan tutkiminen.
Mitä menneisyydessä -
on sellaista, mitä yleismalli esihistoriasta ei selitä?
Poikkeamat ja paradoksit ovat kiinnostavia.
Se toi minut tänne Bahamasaarille.
UPONNEEN MAAILMAN JÄLJET
Minua kiehtovat maailman vähän tutkitut kolkat.
Siksi olen sukeltanut vuosia mannerjalustoilla.
Miljoonia neliökilometrejä -
merenpohjaa oli jääkaudella merenpinnan yläpuolella.
Myös täällä Bahamasaarilla.
Nämä ovat Biminin saaret.
Vain sata kilometriä Miamin rannikosta.
Biminin erottaa Amerikan mantereesta -
syvänmeren kanaali, Floridansalmi.
Tämä saattaa tuntua yllättävältä paikalta -
etsiä johtolankoja kadonneesta sivilisaatiosta,
mutta merestä on löydetty jotain uskomatonta.
Alle kilometrin päässä rannasta lähellä Golfvirran kulkureittiä -
sijaitsee valtavista kivistä tehty rakenne.
Se näyttää kivipaasitieltä tai vallilta.
Siksi sitä kutsutaankin Bimini Roadiksi.
Muodostelman löysivät vuonna 1968 sukeltajat,
jotka etsivät legendaarista Atlantiksen kadonnutta kaupunkia -
Bahaman aaltojen alta.
Löydöstään innostuneena sukeltajat julistivat -
löytäneensä tien itse Atlantikseen.
Atlantiksen väitetään olleen olemassa 8000-luvulla eaa.
Se muka hyökkäsi Ateenaan. Kreikkalaisia ei ollut vielä tuolloin.
Naurettavaa.
Tämä tarina ei perustu todellisuuteen.
KADONNUT MANNER LÖYTYNYT
Kuten arvata saattoi, puhe Atlantiksesta sai arkeologit pitämään -
vedenalaista kivipaasirakennelmaa -
pelkkänä kohuna.
Vielä nykyäänkin arkeologit -
pitävät muodostelmaa kaistaleena haljennutta rantakalliota,
joka muodostui luonnollisen prosessin seurauksena.
Tutkijat pelkäävät maineensa menetystä,
joten he eivät ole tutkineet sitä tosissaan.
Minua sellainen ei huoleta.
Oli rakenne -
osa vedenalaista kaupunkia tai ei,
olisi vastuutonta jättää se täysin huomiotta.
Siksi tulinkin tänne -
huipputeknologian ja asiantuntijaryhmän kanssa -
aloittaakseni tutkimuksen jälleen.
Sukelluskumppanini on tri Michael Haley…
Anna maski.
…meribiologi, joka on tutkinut Karibianmerta -
yli 40 vuotta.
Graham, uidaan tänne.
Niin sanottu Bimini Road on vain -
viisi ja puoli metriä vedenpinnan alla.
Helppo sukellus.
Meidän uidessamme mystiselle rakenteelle -
ylhäällä toinen ryhmämme jäsen Kyle Dufault -
valmistautuu skannaamaan alueen kaikuluotaimellaan.
Kyle on meritutkija,
joka on vuosia etsinyt merenpohjasta -
uponneita laivoja ja poikkeamia.
Valmista on.
Kaikuluotaimessa tien pitäisi näkyä kuin röntgeneissä.
Näemme selvemmin,
miten kivet ehkä ovat alunperin olleet.
Toivon, että näemme jotain ihan uutta.
Jos se on ihmisen tekemä, haluan nähdä tarkkoja linjoja.
Suoria kulmiahan ei juuri ole luonnossa.
Se on hyvin harvinaista.
Mennään suoraan alas.
Graham, katso tätä.
Pinnan alla minä ja Mike lähestymme kivikaistaletta -
muuten tyhjässä merenpohjassa.
Myrskyjen pöllyttämä sedimentti vaikeuttaa näkemistä.
Siisti kivipaasirivi löytyy silti helposti.
Kivet on asetettu symmetrisesti.
Voin uida rivin vierellä -
ja nähdä niiden tarkkuuden.
Vaikuttava näky.
Kivet ovat uskomattoman suorareunaisia ja yhdensuuntaisia.
Kivet ovat valtavia.
Ne ovat noin 4,5 metriä -
kertaa 3,5 metriä kooltaan.
Tämä ei ole suuremman haudatun rakennelman katto.
Valtaosa kivistä on asetettu suoraan merenpohjaan.
Epätavallista on se,
että osa rakenteen rauhaan jätetyistä osista -
on samalla tasolla kivien valtavasta koosta huolimatta.
Katsoessamme tarkemmin meille selviää syy siihen.
Niiden alla on jotain.
Tule tänne, Graham.
Katso tätä.
Sarja pienempiä kiviä on kiilattu isojen kivien alle,
mikä pitää ne samalla tasolla pohjan yläpuolella.
Kivijalka erottuu selvästi.
Kivet eivät ole mitenkään voineet joutua toisten,
kymmentonnisten kivien alle,
ellei niitä olisi laitettu sinne.
Se on minusta täysin selvää.
Luonnonvoimat eivät voi olla selityksenä rakenteen säännöllisyydelle,
tarkkuudelle ja suunnitelmallisuudelle.
Se on selvästikin ihmisen tekemä.
Vaati paljon vaivaa luoda -
tasainen kivipaasilava kaltevalle pinnalle.
Tasoittaakseen lavaa -
he laittoivat kiviä suurten kivipaasien alle.
Läheltä katsoessa oli vaikea tietää,
mikä rakenteen tarkoitettu muoto oli.
Kylen kaikuluotainkuvat antaisivat paremman perspektiivin.
Nyt alkavat näkyä tien pääosan kivet.
Näemme nämä raot…
Aivan.
…ja tien yhdenmukaisen muodon.
Uskomattoman tarkka.
Valtaosa kivistä on yhdenmukaisia.
Noin kolmen metrin pituisia -
ja kolmen metrin levyisiä.
Isoja kiviä. -Aivan.
Katsokaa suoraa reunaa.
Juuri niin.
Raoista kivien välissä näkee,
että kivet muotoiltiin.
Sitten ne asetettiin tien muotoon. -Lähes täydellinen neliö.
Aivan.
Näkee, että ne ovat lohkareita.
Niin.
Luotasin tien molemmat puolet.
Missään muualla ei ole samanlaista.
Jos muodostelma on luonnonvoimien aikaansaannos,
kuten geologit väittivät sen löydyttyä,
miksi lyhyempi osa tiestä on kulmassa päätiehen nähden -
eikä samansuuntainen?
Ja miksei lähellä ole samanlaisia muodostelmia?
Ei vain mitä rapautumiseen tai yhdenmukaisuuteen tulee.
Ei ole mitään samanlaista.
Joku laittoi sen sinne. -Kyllä.
Henkilökohtainen mielipiteeni on se, että se on ihmisen tekemä.
Mike, mitä sinä tuumaat?
Mistä on kyse?
Olen sukeltanut ympäri maailmaa -
enkä ole nähnyt vastaavaa.
Se on ainutlaatuinen.
Niiden mielestä, jotka pitävät sitä luonnollisena,
se on rantakalliota.
Usein rantakallio hajoaa palasiksi,
mutta pitää silti muotonsa.
Biminin kivet ovat selvästi erillään toisistaan -
ja tyynynmuotoisia.
En voi kuvitella luonnon muodostaneen sitä.
En ole nähnyt kallion murtuvan noin.
Oletko sinä? -En.
Se viittaa voimakkaasti ihmisen työhön.
Se voi hyvinkin olla ihmisen tekemä.
Jos olen oikeassa, se tehtiin aikana,
jolloin tämä osa Bahamaa oli vedenpinnan yläpuolella.
Saatavilla olevien tietojen perusteella -
voi päätellä, minkä näköinen se oli -
ollessaan vedenpinnan yläpuolella.
Koukun muotoinen muodostelma kulkee koillis-lounaissuunnassa -
noin 500 metriä,
eli yli neljän jalkapallokentän verran.
Isoimmat kivet ovat 3 - 4 metrin pituisia -
ja 2 - 3 metrin levyisiä.
Molemmissa tasanteissa näyttää olevan tahallisia aukkoja.
Emme voi tietää, oliko niiden päällä puurakennelma.
Vain kivet ovat jäljellä.
Mutta jo se, että täällä yleensäkin on valtava ihmisen tekemä rakenne,
on tavattoman merkittävää.
Koska tämä osa Bahamaa on ollut veden alla tuhansia vuosia.
Useimmat saarista, jotka muodostavat nykyisen Great Bahama Bankin,
olivat jääkaudella yhtenäisiä -
ja nousivat sata metriä vedenpinnan yläpuolelle.
Osana suorakaiteenmuotoista Bahamansaarta -
lähellä nykyisen Floridan rannikkoa -
oli saari, joka oli olemassa yli 100 000 vuotta.
Merenpinta nousi 120 metriä viime jääkauden lopussa -
ja samalla -
pyyhkäisi alleen miljoonia neliökilometrejä maa-aluetta.
Jos yritämme kertoa ihmiskunnan tarinaa huomioimatta -
niitä alueita ja niille tapahtunutta,
paljon tärkeää tietoa jää kertomatta.
Uusi Bimini Roadista keräämämme tieto -
viittaa siihen, että se rakennettiin muinaisina aikoina.
Arkeologit eivät ole silti tarttuneet haasteeseen -
ja etsineet todisteita vanhemmista sivilisaatioista Bahamalla.
He eivät edes harkitse sen mahdollisuutta.
Jos 30 000 vuotta sitten oli olemassa sivilisaatio,
kuten Graham uskoo,
missä heidän roskansa, kotinsa ovat?
Missä heidän kivi- tai metallityökalunsa ovat?
Tai kirjoitukset?
Kehittyneestä jääkauden sivilisaatiosta voi olla todisteita -
odottamassa löytymistä paikassa, joka jäi veden alle.
Niitä ei kuitenkaan löydetä, ellei niitä vaivauduta etsimään.
Kyse ei ole Biminin sivilisaatiosta,
vaan koko valtavan alueen sivilisaatiosta.
Sitä ei vain ole tutkittu.
Arkeologien mielestä siinä ei ole järkeä.
Arkeologien mielestä -
ihmisten historia on jo selvillä.
Tutkiminen on siis turhaa.
Bimini Road on lähellä syvänveden kanaalia,
joka oli jääkautisen Bahaman ja Pohjois-Amerikan välissä.
Kanaalin läpi kulkee Golfvirta,
ja se on tärkeä maamerkki laivoille, jotka kulkevat pohjoiseen -
Meksikonlahdelta Atlanttia kohti.
Kuten Sulkakäärmeen legendaarinen melaton vene.
Kivilaatat saattoivat olla osa isompaa monumenttia tai merkkipaalua.
Muisto merenkulkijakansasta,
joka todisti merenpinnan nousua viime jääkauden lopulla.
Kansasta, joka ehkä kartoitti tämän tärkeän kohdan.
Pyysin Miken mukaani rannikolle -
katsomaan kopioita vanhimmista maailmankartoista.
Hän on kokenut merenkulkija,
mutta hän on tuskin käyttänyt tällaisia karttoja.
Karttojen tarina on mutkikas.
Kartat piirrettiin -
1300-, 1400- ja 1500-luvuilla.
Kartantekijät tunnustivat kopioineensa vanhempia karttoja -
ja ottaneensa mukaan löytöretkillä löydettyä tietoa.
Aloitetaan tästä kuuluisasta kartasta.
Piri Reisin kartan piirsi turkkilainen amiraali -
vuonna 1513.
Hän kirjoitti karttaan,
että se perustuu 20:een vanhempaan lähdekarttaan.
Muinaisten lähteiden lisäksi -
Piri Reis käytti myös karttoja, joita käyttivät Amerikan-matkoillaan -
Kristoffer Kolumbus ja muut.
Tulos oli maailmankartta,
josta on nykyään jäljellä vain läntinen kolmannes.
Kiinnostavaa. Tässä rannikolla -
näkyvät Etelä-Amerikan joet melko tarkasti.
Niin.
Hyvä kuvaus Etelä-Amerikan rannikosta.
Tässä pistää silmään -
tämä iso saari -
Pohjois-Amerikan kaakkoisrannikolla.
Lyhennetyn Floridan rannikolla -
on suuri, pystysuora, suorakaiteen muotoinen saari.
Se ei näytä miltään, minkä Kolumbus olisi voinut nähdä tai piirtää.
Jotkut pitävät tätä huonosti piirrettynä karttana Kuubasta.
En hyväksy sitä, koska siinä ei voi erehtyä.
Se on pitkä, ohut ja erisuuntainen.
Se on vaakasuora. Tämä taas on pystysuora.
Sellaista saarta ei ole, eikä sitä ollut myöskään vuonna 1513.
Saman kokoinen ja muotoinen saari -
oli olemassa viime jääkaudella.
Suuri osa Grand Bahama Banksia oli vedenpinnan yläpuolella.
Jos katsoo tarkemmin, mitä Piri Reis piirsi saaren keskelle,
näkee sarjan lohkareita rivissä.
Näyttääkö tutulta?
Rivi muistuttaa -
kovasti Bimini Roadin kivipaasirivejä.
Se on tavallista sen ajan kartoissa.
Niissä esiintyy alueen luonteenomaisia ominaisuuksia.
Kuten norsu Länsi-Afrikassa.
Oudot eläimet Etelä-Amerikassa.
Sekä tämä, mikä ei ole vuoristo.
Piri Reis ei kuvannut vuoria näin. Se on jotain muuta.
Se taitaa olla Bimini Road.
En välitä siitä, onko Bimini Road luonnollinen.
Minusta on outoa,
että se esiintyy kartalla vedenpinnan yläpuolella.
Niin.
Kartta piirrettiin 1513 vanhempien karttojen perusteella.
Tämä outo jääkauden saaren läsnäolo -
ei ole ainoa erikoinen asia Piri Reisin upeassa kartassa.
Etelässä on tämä suuri maa-alue.
Niin.
Se on todella outoa.
Tämä on yksi kiistanalaisimmista piirteistä -
Piri Reisin kartassa.
Se on rantaviiva, joka alkaa Etelä-Amerikasta -
ja kulkee Atlantin eteläreunaa pitkin.
Kenenkään ei olisi pitänyt tietää siitä vuonna 1513.
Katsokaa tätä toista maailmankarttaa.
Pinkertonin kartta on vuodelta 1812.
Se on vakuuttavan tarkka yhtä asiaa lukuun ottamatta.
Ei Etelämannerta.
Sivilisaatiomme löysi Etelämantereen vasta vuonna 1820.
ETELÄNAPA
Siksi historioitsijat kieltäytyvät hyväksymästä sitä mahdollisuutta,
että se olisi vuoden 1513 kartalla.
Kartan alue, jota väitetään Etelämantereeksi,
ei vain ole Etelämanner.
Se on Etelä-Amerikka.
Kävi niin, että Piri Reisin piirtäessä rantaviivaa -
paperi loppui kesken ja hän muutti suuntaa.
Hän vain töhersi.
Uskoimme, että se töherrys -
oli jotain tärkeämpää.
Siinä olisi järkeä, jos Piri Reisin kartta olisi ainoa.
Mutta Etelämanner on myös muissa 1500-luvun kartoissa.
Se on yksityiskohtainen ja jopa nimetty -
Orontius Finaeuksen kartalla vuodelta 1531.
Sekin perustuu muinaisiin lähteisiin -
ajalta ennen kuin yksikään nykyajan tutkija oli sen nähnyt.
Mutta jos Piri Reisin kartalla todella on Etelämanner,
miksi se on niin oudosti suuntautunut ja yhteydessä Etelä-Amerikkaan?
Katsokaa Etelämantereen rantaviivaa -
sellaisena kuin se oli merenpinnan ollessa matalammalla -
ja eteläisen mannerjään jatkuessa pohjoiseen jääkaudella.
Etelämantereen jääkautinen rantaviiva -
näyttää samalta kuin Piri Reisin kartalla.
Etelämanner, joka näyttää samalta -
kuin jääkauden aikana muinaisilla kartoilla,
on todellinen paradoksi, joka pitää selittää.
Vastaus ei ole se, että kaikki on sattumaa -
tai kartantekijöiden kuvitelmaa.
Vastaus löytyy niistä lähdekartoista.
Ne kartat viittaavat -
unohdettuun jaksoon historiassa.
Indonesiassa, Meksikossa ja Maltalla -
olemme nähneet kivipaasirakennelmia, jotka liittyvät sivistäviin sankareihin,
jotka saapuivat opettamaan paikallisille maanviljelyä, lakeja ja insinööritaitoja.
Näiden karttojen mukaan kauan ennen Magalhãesin löytöretkeä -
edistynyt kansa purjehti ympäri jääkautista maailmaa.
Emme saisi sivuuttaa mahdollisuutta,
että esi-isämme olivat niin kehittyneitä,
että he voivat kartoittaa valtameriä.
Ei sivuuteta sitä.
Viittaako mikään muu siihen,
että siellä oli jotain ihmisen rakentamaa?
Täällä on toinenkin selittämätön ihmisen tekemä ihme.
Syvällä Biminin mangrovemetsän uumenissa -
on alue, jonne pääsee vain veneellä.
Se nousee suosta kolmen metrin korkeuteen sarjana -
hiekan keskellä olevia kumpuja ja muodostaa oudon 150-metrisen kuvion.
Kuten kuuluisat Nazcan linjat Perussa,
tämäkin ilmiö näkyy parhaiten ilmasta.
Tämä on yksi Biminin kuuluisimmista muinaisista asukkaista.
Tämä mangrovesuohon kaiverrettu kuva haista -
on ollut täällä niin kauan kuin muistetaan.
Sitä ei ole kuitenkaan tutkittu kunnolla,
koska sen alkuperää ei tunneta.
Se on kuitenkin saalistaja, jota merenkulkijakansat,
mukaan lukien etsimäni unohdettu sivilisaatio,
olisivat pelänneet ja kunnioittaneet.
Keitä nämä muinaiset merenkulkijat olivat?
Saan varmasti taas valtavirta-akateemikoiden vihat niskaani.
Puhutaanpa Atlantiksesta.
En usko, että Bimini on Atlantis -
tai että Atlantis sijaitsee lähelläkään Bahamaa.
Legenda hukkuneesta kaupungista on silti kiehtova,
koska se tarjoaa yksityiskohtaisen kuvauksen jostakin,
minkä uskon olleen olemassa.
Jääkauden aikainen kehittynyt, kadonnut sivilisaatio.
Filosofi Platon -
on Atlantiksen tarinan vanhin jäljellä oleva lähde.
Platon kuvailee Atlantista elävästi.
Atlantis oli edistynyt sivilisaatio.
Kaunista arkkitehtuuria, kehittynyttä teknologiaa -
ja valtavan suuri kaupunki.
Sillä oli myös iso laivasto, joka kykeni kiertämään maailmaa -
ja esittelemään voimiaan lähellä ja kaukana.
Sitten kaupunkiin iski sarja valtavia maanjäristyksiä ja tulvia,
todella kataklysminen tapahtuma,
ja se upposi aaltojen alle.
Platon sai tietää tarinasta esi-isänsä Solonin kautta.
Solon vieraili Egyptissä.
Tiedämme, että se tapahtui vuonna 600 eaa.
Vierailunsa aikana hän kävi temppelissä,
jossa papit puhuivat kadonneesta sivilisaatiosta,
Atlantiksesta.
Se tuhoutui tulvassa -
9 000 vuotta ennen Solonin vierailua.
Tiedämme siis Atlantiksen tuhon ajankohdan, 9600 eaa.
Samaan aikaan tapahtui maailmanlaajuinen luonnonmullistus -
ja katastrofaalinen merenpinnan nousu -
viime jääkauden lopulla.
Sattumaako? Kenties.
Mutta sen, että Atlantiksen tarina täsmää -
viimeisimpiin todisteihin jääkauden lopusta,
pitäisi ainakin antaa skeptikoille ajattelun aihetta.
Eikö ole todennäköisempää, että se on vain vertauskuva?
Voisin ajatella niin, elleivät tarinaa kertoisi -
sellaiset ihmiset ympäri maailmaa, joilla ei ollut yhteyttä Platoniin.
Kaikki käyttävät samaa lähdettä,
muistoa oikeasta tapahtumasta.
Platonin tarinassa Atlantiksesta kerrotaan myös syy sen tuhoon.
Se ei johtunut vain mullistuksesta.
Se johtui ylimielisyydestä, uhosta ja ylpeydestä,
jota esiintyi Atlantiksessa.
Siksi Atlantis tuhoutui.
Se ei ollut enää harmoniassa universumin kanssa.
Nykyinen sivilisaatiomme on mielestäni samanlaisessa tilanteessa.
Emme ole harmoniassa universumin kanssa.
Saavutustemme aiheuttama omahyväisyys,
halumme hallita maailmaa -
ja vähäosaisia ihmisiä.
Mytologisessa mielessä tämä kertoo siitä,
että sivilisaatiomme on suuressa vaarassa.
Kun julkaisin kirjan Fingerprints of the Gods vuonna 1995,
ajattelin sanoneeni kaiken -
unohdetun sivilisaation mahdollisuudesta.
Sain tietää valtavasta ja hämmästyttävästä -
vastalöydetystä kivipaasirakennelmasta Turkissa.
Se todistaa, että jääkauden esi-isämme -
osasivat tehdä enemmän kuin historioitsijat arvaavatkaan.
Se kertoo mielestäni unohdetusta sivilisaatiosta,
jota arkeologit eivät ymmärrä.
Sitä pidetään nyt vanhimpana jäljellä olevana -
kivipaasirakenteena maailmassa.
Se pitää ehkä myös sisällään kiveen sisälletyn varoituksen,
että viime jääkauden aikainen maailmanloppu,
joka lähes tuhosi ihmiskunnan,
voi palata.
Menen siis seuraavaksi Turkkiin.
Tekstitys: Katri Martomaa