SERIÁL NETFLIX
Jeden z problémů,
které s tradičním pojetím vývoje civilizací mám,
je představa, že naše civilizace ve 21. století
je vrcholem toho, čeho kdy lidstvo dosáhlo.
Stáváme se tak domýšlivými a arogantními.
Nazíráme na naši minulost tak, že naši předci byli buď jednodušší než my
nebo že měli méně znalostí či schopností.
Od primitivních jeskynních lidí k anatomicky modernímu člověku
jednoduše nevedla přímá čára evolučního pokroku.
Tak se to zkrátka neodehrálo.
V příběhu civilizací
mohly být vzestupy a pády, civilizace vznikaly a zanikaly
a je možné, že se celé civilizace ztratily.
Tady na středomořské Maltě k tomu v minulosti došlo.
VYCHÁZÍ SIRIUS
Úchvatné maltské souostroví ve Středozemním moři
mě už dlouho fascinuje.
Mám totiž podezření, že takřka vše, co nám o jeho minulosti archeologové řekli,
je mylné.
A také proto, že pokud pravda vyjde najevo,
mohla by mi poskytnout klíčové důkazy při hledání ztracené pravěké civilizace.
Dva hlavní maltské ostrovy jsou sotva znatelnou skvrnkou v moři.
Se strategickou polohou mezi Evropou, Afrikou a Blízkým Východem
měla na vznik civilizací po staletí obrovský dopad.
MALTA - SARDINIE - SICÍLIE - ITÁLIE ŘECKO - STŘEDOZEMNÍ MOŘE - TUNISKO - LIBYE
Podle oficiální časové osy…
2 000 n. l.
…ji první lidé začali trvale obývat před 7 900 lety.
5 900 př. n. l.
Byli to prostí zemědělci doby kamenné,
kteří sem připluli na dřevěných vorech z Itálie.
Pravděpodobně přišli ze Sicílie…
…a přivezli s sebou první domestikovaná zvířata
a plodiny.
Při osidlování tohoto místa si rozvinuli vlastní kulturu.
Podle oficiálního datování se někdy před 5 600 lety…
3 600 n. l.
…probudili a zničehonic postavili toto.
Jmenuje se Ġgantija
a jedná se o megalitickou stavbu vskutku gigantickou.
Desítky let se lidé domnívali,
že je to nejstarší samostatně stojící památka na Zemi.
Když se kolem Ġgantije procházím, připadám si titěrně.
Jako trpaslík před dílem obrů.
Ke stavbě těchto zdí
bylo zapotřebí zvednout stovky obrovských megalitů.
Některé o hmotnosti až 50 tun.
A to, co vidíme dnes,
je jen zhruba polovina původní výšky chrámu.
Ġgantija na svém vrcholu byla skutečně gigantická.
Vysoká jako tříposchoďový dům.
Vnější zdi vystavěné z obřích kamenů naskládaných na sebe.
Dva propojené chrámy s oválnými místnostmi
a rudou výmalbou stěn.
A řada oltářů,
u nichž byly nalezeny kosterní pozůstatky zvířat
naznačující obětiště či místo hodokvasů.
Písemné prameny o tom, kdy byla Ġgantija postavena, neexistují,
ani žádná spolehlivá uhlíková data.
Jak je tedy tento obří chrám skutečně starý?
A skrývá v sobě důkazy ztracené civilizace,
o níž si myslím, že vzkvétala
dávno předtím, než jakákoli civilizace vůbec měla vzniknout?
Jediný důvod, proč archeologové tvrdí, že Ġgantiji postavili před 5 600 lety,
je, že některé artefakty nalezené zde
se shodují s jinými a daleko méně vyspělými lokalitami z té doby.
Ale to neznamená, že stejného stáří je i stavba samotná.
Artefakty sem mohly být zaneseny později.
Pravda je, že nic z prehistorie Malty nedává smysl.
Zamyslete se nad tím.
Mohli tito zemědělci, o nichž archeologové tvrdí,
že nestloukli nic většího než chatrč,
opravdu toto všechno postavit?
Když se na Ġgantiji podíváte,
čekali byste, že budou existovat důkazy o vývoji dovedností,
potřebných k jejímu vytvoření.
Lidé jen tak nezvládnou přesunout dvaceti, třicetitunové megality.
Musí se to naučit.
Nevidím tu známky takové technologické vyspělosti.
A to není všechno.
Ġgantija není jediný megalitický chrám na Maltě.
Na dvou velkých maltských ostrovech
archeologové objevili celkem 19 takových starobylých staveb,
dohromady pokrývajících plochu velkou jako půlka Chicaga.
A nejstarší z nich je údajně právě samotná Ġgantija.
Na tak malé ostrůvky je to velká spousta chrámů,
vyžadující hodně lidské práce.
Až příliš.
Nabízí se otázka. Kdo Ġgantiji ve skutečnosti postavil a kdy?
Dává smysl, že tito lidé s velmi prostou materiální kulturou
mohli být zodpovědní za stavbu největší, nejvelkolepější
a nejsložitější stavby na Maltě?
Myslím, že pravda je složitější a daleko víc kontroverzní.
Jak jsme již viděli v Indonésii…
GUNUNG PADANG INDONÉSIE
VELKÁ PYRAMIDA V CHOLULE MEXIKO
…a Mexiku, staré mýty a legendy nás mají něco důležitého naučit.
Tyto příběhy předávané z generace na generaci
by neměly být archeology přehlíženy.
A nahlédneme-li do starého maltského folklóru,
bude nám vyprávět o tom,
kdo za vybudováním Ġgantije stojí.
Místní starobylá legenda se zmiňuje o obryni jménem Sansuna.
Legenda praví, že obryně
měla styk s jedním z lidí na této zemi
a porodila hybridní dítě.
Později na památku této události
vystavěla za jediný den a noc obrovský chrám
a nesla při tom své dítě na ramenou.
Tato pověst mě fascinuje. Samozřejmě to může být jen pověst.
Samozřejmě nevěřím, že se po Zemi toulali skuteční obři.
Ale co když to byla lidská bytost
ohromných schopností a dovedností,
díky nimž mohla ten chrám postavit?
Tato pověst se podezřele podobá příběhu
o takzvaných obrech, kteří postavili Velkou pyramidu v Cholule v Mexiku,
příběhu spojenému s velkou pravěkou potopou.
Mohly by legendy o obrech stavitelích
obsahovat vzpomínky na nějakou vyspělejší, starobylejší kulturu?
Co když je prehistorická časová osa Malty chybná?
Co když v době, když tito zemědělci na vorech
připluli ze Sicílie, Ġgantija a další chrámy
již existovaly?
Co když tyto výjimečné megalitické stavby postavil někdo jiný?
Daleko vyspělejší společnost, která na Maltu dorazila mnohem dřív.
Nejenže je to možné…
je to pravděpodobné.
A myslím si, že sem nepřipluli.
Podle mě sem došli pěšky.
Víte, Malta nebyla vždy ostrov.
Na vrcholu doby ledové
byla hladina světových oceánů asi o 120 metrů
níž než dnes.
A maltské souostroví bývaly vrcholky kopců,
část jednolité pevniny propojující Maltu
až k dnešní Sicílii
a odtamtud k jižnímu cípu Itálie a evropské pevniny.
ITÁLIE - SICÍLIE - MALTA
Evropa tehdy nebyla skvělé místo k žití.
Byla studená, suchá a nehostinná.
Víme, že zvířata doby ledové migrovala přes pravěký suchozemský most
do teplejších a bohatších maltských krajů, kde se jim dařilo.
Copak by je lidé nenásledovali?
Archeologové našli stopy prvních lidí z té doby na Sicílii.
12 000 př. n. l.
Proč by se tedy migrace na jih zastavila tam?
Myslím, že bychom vyřešili záhadu, jak se na Maltě
zčistajasna před 5 nebo 6 tisíci lety objevily chrámy,
pokud bychom přijali myšlenku,
že dlouho předtím v době ledové,
před 12, 14 tisíci lety,
byla Malta součástí pevniny.
Potíž je s tvrzením archeologů,
že neexistují žádné důkazy o tom, že by rané druhy lidí na Maltě
před tak dlouhou dobou pobývaly.
Ale není to tak docela pravda.
A důkaz se nalézá v této jeskyni.
Toto je Ghar Dalam
poblíž jihovýchodního pobřeží hlavního ostrova.
Geologický stroj času,
díky němuž můžeme nahlédnout do místní prehistorie.
Několikrát zatopená jeskyně ukrývá zvířecí kosti a fosilie
staré tisíce let.
Dr. Anton Mifsud,
předseda Maltské prehistorické společnosti,
toto místo zkoumá již desítky let.
Je opravdu rozsáhlá.
Jeho nezávislé poznatky vyvolávají ostré diskuze.
Jeskyně Ghar Dalam podává o prehistorii
na Maltě kamenné svědectví.
A rozumím-li dobře, tento stalagmit je pro vaši práci mimořádně důležitý.
Počínaje světle hnědou…
- To je kulturní vrstva. - Ano.
Doklad, že tu žili lidé.
VRSTVA DOMÁCÍCH ZVÍŘAT (KULTURNÍ VRSTVA - VRSTVA KERAMIKY)
- Ano. Posledních 8 000 let. - Ano, správně.
A úplně dole je cosi, co se nazývá pleistocenní příkrov.
- Dostaneme-li se pod něj… - Ano.
- …jsme v době ledové. - Byl tam…
Vrstva obsahuje pozůstatky zvířat té doby.
- Ano. - Ale neříká se jí kulturní,
protože tu údajně žádní lidé nebyli.
Přesně tak.
Cokoli nalezené v této hloubce je minimálně 11 600 let staré.
Pokud jsou oficiální prameny dějin Malty správné,
neměly se zde během vykopávek objevit žádné lidské pozůstatky.
Ale před více než stoletím archeologové přece jen něco našli.
Něco, co nikdo neočekával.
V roce 1917 dva maltští kopáči objevili pár zvláštních zubů.
Aha.
Byly na pohled zkamenělé a bez kořenů.
Kořeny byly pohlceny zubem.
Aha. A to jsou zuby typické pro neandertálce?
- Ano. - Kde přesně ty zuby našli?
Tamhle, přímo v patě stalagmitů.
- Dole v tom stalagmitu. - Přesně.
Experti účastni objevu
byli přesvědčeni, že našli důkazy,
které příběh lidí na Maltě přepíše.
Byl to důkaz,
že neandertálci přes suchozemský most přešli.
Jenže archeologové někdy vykopou něco, co jiní chtějí pohřbít.
V roce 1952 byly provedeny testy relativního datování.
Ano. K jakým výsledkům došly?
Výsledky nebyly publikovány.
Z nějakého důvodu se nedostaly na světlo.
Víme však, že v následujících letech
byla pravost zubů z oficiálních míst zpochybňována.
A v učebnicích dějepisu se nadále dočteme,
že na Maltu se žádný lidský druh dříve než před 7 900 lety nedostal.
Proč se archeologové myšlence dřívější přítomnosti člověka tak brání?
Změna přístupu není snadná věc.
Pokud se jistí vědci zaměřují
v jistém oboru jedním určitým směrem,
nechce se jim měnit kurz,
jejich interpretace je pro ně životně důležitá
a útok na ni berou
jako útok na sebe, proto ji tak zuřivě brání.
Dr. Mifsud v roce 2016 zahájil
pomocí nejmodernější analýzy vlastní výzkum zubů.
Dal jsem je k analýze třem předním
- fyzickým antropologům. - Ano.
Potvrdili, že patřily neandertálcům.
Aha.
Je to důkaz lidské činnosti v době ledové.
Co to znamená pro dějiny Malty?
Posouvá to data dál do minulosti. Mnohem dál.
Jo.
Je zapotřebí přidat další kapitolu.
Ano.
Pokud se naši příbuzní neandertálci dostali na Maltu,
dokazuje to, že lidé suchozemský most využívali,
a je možné, že zde mohla nechat svůj otisk
další kultura doby ledové.
Domnívám se, že důkazy daleko starší kultury na Maltě jsou přesvědčivé
a nestojí pouze na několika zubech.
Chci vám ukázat něco, co jsem viděl před čtvrt stoletím,
když jsem byl na Maltě prvně,
vryté do skalního podloží samotného ostrova.
Tento jev je na ostrovech k vidění všude.
Souběžné žlábkovité kanály vyryté hluboko do starobylého vápence.
Je zde téměř 35 kilometrů těchto kolejí,
které se často křižují jako železniční trať.
Tradiční archeologové předpokládají,
že nejsou starší než asi 2 600 let,
ale nikdo je doposud seriózně nezkoumal.
Nevykazují zjevné známky opracování nástroji
a nejsou ani výsledkem žádného známého přírodního procesu.
Byly určitě vytvořeny lidmi.
Nicméně jakou plnily funkci, není zcela jasné.
Obvykle jsou považovány za starobylé dopravní cesty.
Proto se jim říká „koleje pro vozíky“.
Mě ale zaujalo toto.
Tyto koleje nejsou jen na zemi.
Některé pokračují rovnou do moře.
Zde jsou překryté novodobou cestou,
ale mizejí po mé pravici pod vodou přístavu.
Byly zde před tím, než hladina stoupla.
Během let jsem pod vodou našel a sledoval mnoho takových žlábků
a pořídil jsem jejich záběry kilometr od břehu až do hloubky 25 metrů.
Kdokoli je vytvořil, musel tak učinit,
když byla tato část mořského dna nad vodou,
tedy během poslední doby ledové před více než 12 000 lety.
Zajímalo by mě, co dalšího z maltské prehistorie
leží skryté v moři?
Kolik dalších lidmi postavených staveb,
možná dokonce megalitických chrámů, stále čeká na objevení?
Důvod, proč věřím, že za těmito maltskými chrámy
stojí daleko vyspělejší inteligence, je,
že jsou daleko složitější, než na první pohled vypadají.
Pod stříškou chránící před nepřízní počasí
leží jeden z nejpůsobivějších chrámů na Maltě, Mnajdra.
Futuristická plátěná střecha ji izoluje od oblohy,
což je škoda,
protože ti, co Mnajdru postavili,
měli o vesmíru velice pokročilé znalosti.
Tento fakt již archeologové nezpochybňují.
Víme, že sledovali východ slunce
a pozici určitých hvězd.
A některá tato pozorování promítli
také do architektury.
Stavitelé Mnajdry vynalezli důmyslný způsob sledování oblohy.
Na rovnodennost,
tedy 21. března a 21. září,
paprsky při východu slunce přesně protínají vstup do chrámu
a zaplavují světlem nejskrytější zákoutí vnitřní svatyně.
Při těchto příležitostech vnitřek chrámu
zářil a magicky ožíval.
A to není všechno.
Při východu slunce na letní a zimní slunovrat,
na nejdelší a nejkratší den v roce,
jiná světelná projekce
přesně ozařuje okraje megalitů
nalevo a napravo od vchodu.
Tento jev není u starobylých památek nikterak ojedinělý.
Velká pyramida v Cholule…
VELKÁ PYRAMIDA V CHOLULE MEXIKO
…i ty pod ní jsou natočené přímo k zapadajícímu slunci
během letního slunovratu.
I další megalitické stavby po světě se pyšní stejným uspořádáním.
Třeba Stonehenge
nebo chrám v Karnaku.
Dávní předkové tady v Mnajdře postavili obrovské památky
k uctění spojenectví mezi nebem a zemí.
Ve skutečnosti by Mnajdra a další chrámy
mohly být součástí daleko rozsáhlejšího astronomického projektu dávnověku.
A prokáže-li se, že to tak opravdu bylo,
přijímaná časová osa maltské prehistorie se bude muset přepracovat.
Holandská badatelka Lenie Reedijková
se zabývá všemi megalitickými chrámy na Maltě
a jejich uspořádání dopodrobna studuje.
K jejímu velkému překvapení
již žádný další chrám podle rovnodennosti ani slunovratu orientován není.
Ani nejsou nasměrovány k žádnému výraznému místnímu krajinnému bodu.
Vlastně žádný z nich není natočen stejným směrem.
Žádné dva chrámy nejsou natočené stejně.
- Už to samo o sobě je výjimečné. - Je to velmi podivné.
LENIE REEDIJKOVÁ - AUTORKA KNIHY „SIRIUS: HVĚZDA MALTSKÝCH CHRÁMŮ“
Čekali byste, že chrámová kultura,
kostel nebo mešita, bude mít preferovanou orientaci.
Proč by byl chrám v Mnajdře orientován na slunovraty jako jediný?
Byly i další maltské chrámy postaveny se zřetelem k čemusi na nebesích?
A pokud ano, k čemu?
Musíte hledat nějaký princip.
A k tomu jsou zapotřebí znalosti z archeoastronomie.
Tedy astronomie našich předků.
Na obloze dochází k fascinujícímu a málo známému pohybu
zvanému precese.
Málokdo z nás ví, že Země nemá tvar dokonalé koule.
Na rovníku je mírně vyboulená.
Co to znamená?
Kvůli gravitačnímu tahu Slunce a Měsíce
se Země při otáčení kolem své osy mírně kývá.
Precese zapříčiňuje, že noční obloha během let mění svůj vzhled.
Vzdálená souhvězdí na pohled systematicky mění polohu.
Takto se, byť nepatrně, pohybuje celá obloha.
V poloze východu a západu libovolné hvězdy se jedná
o rozdíl pouhého stupně za 72 let.
Pokud byly chrámy postaveny tak, aby směřovaly k jedné konkrétní hvězdě,
během staletí
se jejich orientace měnila, stejně jako to vidíme na Maltě.
Ale má to háček.
Podle přijímané časové osy…
3 600 př. n. l
…byly všechny maltské chrámy postaveny přibližně před 5 600
až 4 500 lety.
2 500 př. n. l.
Ale díváme-li se na postavení nejjasnějších
hvězd viditelných v tomto rozmezí na obloze,
žádná z nich není pravděpodobná.
Zvážit cokoli mimo tradiční teorii
vzbudilo silný odpor.
Datovat vznik chrámů
- dříve, než se myslí. - Přesně.
Ale nejmodernější program,
schopný vystopovat pohyb hvězd tisíce let nazpátek,
umožnil Lenie přetočit obraz noční oblohy jako hodiny tak,
aby ukázal jednu viditelnou hvězdu, podle níž jsou všechny chrámy řazeny.
A nejen v době, ve které údajně vznikly,
ale v jakémkoli okamžiku v minulosti.
Hledala jsem dál a dál, až jsem to najednou objevila.
Chrámy směřovaly k jediné hvězdě.
A tou hvězdou byl Sirius nebo také Psí hvězda.
V určitém okamžiku v čase protíná všechny vstupy.
Platí to u všech chrámů. U každého z nich.
Sirius je vskutku úžasná hvězda.
Je to nejzářivější hvězda na obloze.
Zdaleka nejvíc. Dvakrát jasnější než druhá nejjasnější hvězda.
Tato teorie by také vysvětlovala,
proč dávní astronomové chrámů vystavěli tolik.
Jak se poloha Siria v čase proměňovala,
nebyl postupně v chrámech přímo viditelný,
a tak architekti postavili nový, s mírně odlišnou orientací.
V důsledku precese Sirius nebyl z Malty tisíce let pozorovatelný,
než se díky výkyvu Země před zhruba 11 000 lety
opět dostal na dohled.
A památka postavená směrem k tomuto velkolepému a dlouho
neviděnému výhledu je prostý severní chrám Hagar Qim.
SEVERNÍ CHRÁM HAGAR QIM
Je to také jeden z nejmenších chrámů.
Začali malými
- …a jak staletí plynula… - Jo.
…nakonec postavili ten největší.
Dalo by se říct katedrálu,
Ġgantiji.
Ale má-li Lenie pravdu,
znamená to, že maltský megalitický projekt začal o tisíce let dřív,
než sem přišli zmínění zemědělci ze Sicílie…
5 900 př. n. l.
9 000 př. n. l.
…a chrámy musely být dílem kultury mající pokročilé znalosti astronomie
a stavitelství.
Co se týče toho, proč takto Siria uctívali…
Možná prostě proto,
že tehdy šlo o nejjasnější hvězdu na noční obloze.
Ale to možná není vše.
Hvězda Sirius hraje také význačnou roli
v legendách další významné starověké kultury.
U starých Egypťanů.
Zde byla spojována s každoročními záplavami na řece Nil a s novým rokem.
Byla také symbolem tamní důležité bohyně Eset.
To není jediná zvláštní souvislost
mezi starověkým Egyptem a Maltou.
Rybářské lodě na Maltě jsou tradičně zdobeny jistým význačným symbolem…
vypůjčeným z egyptské mytologie.
Horovým okem.
Rybáři věří, že přináší zdraví, blahobyt,
a hlavně ochranu.
Navlas stejný symbol
hrál naprosto stejnou roli ve starém Egyptě.
Je zajímavé, že tato tradice propojuje nejznámější egyptský a maltský mýtus
o rodičích boha Hora…
Usira a Eset.
V dávných dobách sestoupil moudrý bůh Usir na zem,
aby Egyptu vládl po boku své sestry Eset,
ale lidé byli necivilizovaní a nedbalí zákonů.
Proto jim Usir dal kulturu,
založil právní stát a naučil je zemědělství.
Poté nechal Eset, aby zemi vládla, a procestoval Zemi,
aby stejným dovednostem naučil i jiné národy.
Tento mýtus o hrdinném nositeli civilizace
znám ze svých vlastních cest.
Příběh o Usirovi se podobá tomu o mexickém Quetzalcoatlovi
a dalším hrdinům dávných tradic.
Moudří učitelé objevující se po strašlivé katastrofě,
aby se podělili o dary civilizace,
ukázali lidstvu, jak budovat velkolepé stavby z kamene
a přinesli jim zemědělství a znalost hvězd.
Je možné, že tyto mýty, které jsou si napříč kulturami tolik podobné,
můžeme vystopovat až k jedinému zdroji?
Pokud tyto vousaté postavy v hábitech z Blízkého Východu,
Severní, Jižní Ameriky i Středomoří
pocházejí ze stejné starobylé kultury,
znamená to, že zatímco se naši předci lovci a sběrači
snažili přežít dobu ledovou,
někdo jiný obeplouval zeměkouli
a předával své vyspělé znalosti dál.
Věřím, že doklady o tom lze nalézt na dalším ostrově,
který byl stejně jako Malta téměř zaplaven v poslední době ledové,
ovšem nachází se zcela jinde, v modrých vodách Karibiku.
Pokud před 11 600 lety moře pohltilo nějakou vyspělou civilizaci,
pak lze možná důkazy o její existenci stále nalézt pod vodou.
Pojďme mluvit o Atlantidě.
Překlad titulků: Vixo