СЕРІАЛ NETFLIX
Одна з проблем, яку я бачу
в загальноприйнятій версії розвитку цивілізації, —
це ідея про те, що наша власна цивілізація в 21-му столітті
є вершиною людських досягнень.
Це робить нас дуже зарозумілими.
Ми озираємося в минуле так, наче наші предки завжди були простішими,
менш освіченими, менш здібними, ніж ми.
Прямолінійної еволюції
від примітивних мешканців печер до анатомічно сучасних людей не було.
Це просто не відповідає дійсності.
В історії цивілізацій
можуть траплятися злети й падіння,
і навіть втрати цілих цивілізацій цілком можливі.
Це вже колись відбулося тут, у Середземномор'ї, на Мальті.
ВІДРОДЖЕННЯ СІРІУСА
Мальта, цей приголомшливий середземноморський архіпелаг
мене довго захоплював.
Бо я підозрюю, що майже все, що археологи розповіли нам про його минуле, —
неправда.
І тому, якщо не опиратися правді, вона може стати
ключовим доказом у моїх пошуках втраченої цивілізації доісторичної доби.
Два головні острови Мальти — це порошинки в Середземному морі.
Маючи стратегічне розташування між Європою, Африкою та Близьким Сходом,
вона століттями мала величезний вплив на історію цивілізації.
МАЛЬТА — САРДИНІЯ — СИЦИЛІЯ — ІТАЛІЯ — ГРЕЦІЯ — СЕРЕДЗЕМНЕ МОРЕ — ТУНІС — ЛІВІЯ
Відповідно до офіційної історії Мальти…
2000 РІК
…перші люди осіли тут приблизно 7900 років тому.
5900 РІК ДО Н. Е.
Це були прості землероби кам'яного віку,
що перетнули море з Італії на дерев'яних плотах.
Вони, мабуть, прийшли з Сицилії…
КАТЯ СТРАУД «СПАДОК МАЛЬТИ»
…і вони принесли з собою перших свійських тварин,
перші одомашнені рослини.
Оселяючись тут, люди розвивали власну культуру.
Відповідно до офіційної історії, приблизно 5600 років тому…
3600 РІК ДО Н. Е.
…вони прокинулися одного дня й збудували це.
ДЖГАНТІЯ
Це місце зветься Джгантія,
і це, безумовно, гігантська мегалітична структура.
Десятиліттями вважалося,
що це найдавніша відокремлена монументальна споруда на Землі.
Прогулюючись Джгантією, я почуваюся маленьким,
наче карлик у присутності роботи велетнів.
Спорудження цих стін
вимагало піднімання сотень величезних мегалітів.
Деякі важили до 50 тонн.
А те, що видно сьогодні, —
це лише приблизно половина первинної висоти храму.
У часи свого розквіту Джгантія була дійсно гігантською.
Заввишки з триповерховий будинок.
Зовнішні стіни побудували з величезних каменів, складених один на одного.
Два об'єднаних храми з кімнатами овальної форми,
їхні стіни пофарбовані в червоне.
Низка вівтарів,
на яких знайшли обвуглені рештки тваринних кісток,
що вказує на ритуальні жертви або бенкети.
Не існує записаних розповідей про те, коли звели Джгантію,
як і надійних вуглецевих датувань.
То скільки насправді років цьому храму-гіганту?
І чи є він доказом утраченої цивілізації,
що, я впевнений, процвітала
задовго до того, що вважають початком будь-якої цивілізації?
Єдина причина, чому археологи стверджують, що Джгантію збудували 5600 років тому, —
це те, що деякі артефакти, знайдені в цьому районі,
збігаються з тими, що знайшли в значно простіших пам'ятках із цього періоду,
але це не означає, що сама структура має той самий вік.
Артефакти могли просто залишити там пізніше.
Правда в тому, що в стародавній історії Мальти нічого не сходиться.
Задумайтесь.
Чи могли ці землероби, які, згідно з археологами,
ніколи не збудували чогось більшого за халупу,
справді досягнути всього цього?
Побачивши таку споруду, як Джгантія,
логічно сподіватися побачити докази розвитку навичок,
необхідних для створення цієї будівлі.
Культура не може просто знати, як переміщати мегаліти вагою 20–30 тонн.
Вона має цього навчитися.
Я не бачу жодних доказів розвитку цих технологій.
А річ у тім,
що Джгантія — не єдиний мегалітичний храм Мальти.
МАЛЬТА
На всій площі двох основних островів Мальти
археологи знайшли 19 таких древніх будівель,
усі вони розташовані на території, вдвічі меншій за Чикаго,
і Джгантія серед них, як нам кажуть, найстаріша.
ГОЦО
Для таких крихітних островів це немало храмів,
що вимагають багато людської сили.
Надто багато.
Це змушує мене сумніватися в тому, хто насправді збудував Джгантію й коли.
Чи має сенс, що ці люди з дуже простою матеріальною культурою
могли створити найбільшу, найзахопливішу,
найскладнішу споруду на Мальті?
Я думаю, що правда значно складніша й більш контроверсійна.
Ми вже побачили в Індонезії…
ҐУНУНҐ ПАДАНҐ, ІНДОНЕЗІЯ
ВЕЛИКА ПІРАМІДА ЧОЛУЛИ, МЕКСИКА
…та Мексиці, що прадавні міфи та легенди вчать нас дечому важливому.
Ці історії, які передають крізь покоління,
не повинні нехтуватися археологами.
І якщо звернутися до стародавніх традицій Мальти,
вони розповідають історію
про того, хто був відповідальним за будівництво Джгантії.
Існує давня загадкова легенда про велетку на ім'я Сансуна.
Кажуть, що велетка
мала зносини з одним із чоловіків цієї землі
і народила дитину-гібрида.
Опісля, щоб ушанувати цю подію,
вона збудувала величезний храм за один день і одну ніч,
носячи дитину на плечі.
Мене захоплює ця легенда, звичайно, це може бути лише легенда.
Звичайно, я не вірю, що на Землі будь-коли водилися велетні.
Але, можливо, вона була людиною
з величезними й неймовірними вміннями й навичками,
які могли дозволити їй збудувати такий храм?
Ця легенда моторошно схожа на історію
так званих гігантів, що звели Велику піраміду Чолули в Мексиці,
історії, пов'язаної з великим доісторичним потопом.
Можливо, ці легенди про велетнів-будівничих
зашифровують спогад про іншу, більш розвинену й давню культуру?
Можливо, офіційна історія Мальти неправильна?
Коли ті землероби прибули на плотах із Сицилії,
можливо, Джгантія й інші мегалітичні храми
вже були тут?
Можливо, ці надзвичайні споруди збудував хтось інший?
Значно розвинутіше суспільство, що прибуло на Мальту задовго до цього.
Це не тільки можливо…
але й імовірно.
І я не думаю, що вони припливли сюди.
Я вважаю, що вони прийшли сюди.
Розумієте, Мальта не завжди була островом.
У розпал останнього льодовикового періоду
рівень світових океанів був нижчим за сьогоднішній
приблизно на 120 метрів.
А Мальтійські острови колись були вершинами пагорбів,
частиною єдиної суші, яка з'єднувала Мальту
аж із сучасною Сицилією,
а через неї з південним краєм Італії та Європейським материком.
ІТАЛІЯ — СИЦИЛІЯ — МАЛЬТА
Тоді в Європі жилося несолодко.
Холодно, сухо й негостинно.
Відомо, що тварини льодовикового періоду мігрували через цей сухопутний міст
до тепліших, багатших земель Мальти й процвітали тут.
Хіба люди не послідували б за ними?
ІТАЛІЯ — СИЦИЛІЯ — МАЛЬТА
Археологи знайшли сліди ранніх людей на Сицилії з того часу.
12 000 РІК ДО Н. Е.
Чому б їхній міграції на південь зупинятися тут?
На мою думку, загадка несподіваної появи з нізвідки
мальтійських храмів 5000–6000 років тому
зникає, якщо прийняти той факт,
що насправді був період задовго до того,
у час льодовикового періоду, 12 000–14 000 років тому,
коли Мальта була частиною материка.
Проблема в тому, що археологи стверджують,
що доказів присутності будь-яких видів людей з настільки давнього часу
на Мальті просто не існує.
Але це не зовсім правда.
І докази знаходяться в цій печері.
ГХАР-ДАЛАМ
Це Гхар-Далам,
біля південно-східного узбережжя головного острова Мальти.
Геологічна машина часу,
що дозволяє зазирнути в передісторію Мальти.
Серія повеней залишила тут кістки тварин та скам'янілості,
вік яких — тисячі років.
Доктор Антон Міфсуд,
президент Доісторичного товариства Мальти,
вивчав це місце десятиліттями.
Вона дуже велика.
Його незалежні відкриття тут викликали великі суперечки.
Печера Гхар-Далам є своєрідним кам'яним літописом
доісторичної Мальти,
і, наскільки я розумію, цей сталагміт особливо важливий у вашій роботі.
Починаючи зі світло-коричневої області…
-Це звуть культурним шаром. -Так.
Тож люди справді жили тут.
ШАР СВІЙСЬКИХ ТВАРИН (КУЛЬТУРНИЙ ШАР, ШАР ГОНЧАРСТВА)
-Так. Останні 8000 років. -Останні 8000 років. Правильно.
А внизу є так званий плейстоценовий лист.
-Потрапивши під цей лист… -Так.
-Ми заходимо в льодовиковий період… -Був…
Він містить рештки тварин льодовикового періоду…
-Так. -Та його не називають культурним шаром…
Бо вони переконані, що людей там не було.
Саме так.
Все, що можна знайти на цій глибині, має принаймні 11 600 років.
Якщо офіційна історія Мальти правильна,
жодні людські останки не мали бути знайдені в печері.
Але понад століття тому археологи таки знайшли дещо.
ТАВРОДОНТ
Щось, чого ніхто не очікував.
У 1917 році двоє мальтійських копачів знайшли два особливих зуби.
Ага.
Вони мали колір скам'янілостей і не мали коренів.
Коріння було поглинуте тілом зуба.
Так. То це класичні зуби неандертальців?
-Так. -І де знайшли ці два зуби?
Їх знайшли тут, біля підніжжя сталагмітів.
-Одразу біля підніжжя сталагміта. -Еге ж.
Експерти, залучені до розкопок,
були переконані, що вони знайшли докази,
які б перевернули історію людей на Мальті.
Це був доказ…
ІТАЛІЯ — СИЦИЛІЯ — МАЛЬТА
…що неандертальці справді перейшли через суходільний міст.
Але іноді археологи викопують речі, які інші хочуть поховати.
У 1952-му провели відносне датування.
Які результати було отримано?
Результати не опублікували.
Із якоїсь причини результати не були розкриті.
Але ми знаємо, що в наступні роки
автентичність зубів офіційно применшували.
І до сьогодні підручники історії й далі наполягають,
що жоден вид людини не досягав Мальти раніше за приблизно 5900 рік до н. е.
Чому археологія чинить такий опір уявленням про ранніх людей?
Зміна парадигми — справа непроста.
Коли певний світогляд
стає предметом захоплення групи вчених у певній галузі,
вони дуже неохоче розлучаються з ним,
вони до нього дуже прив'язуються,
і напад на парадигму —
це, немов напад на них самих, тож її рішуче захищають.
Маючи бажання почати власне розслідування,
у 2016-му доктор Міфсуд сам оплатив найсучасніший аналіз зубів.
Їх проаналізувало троє.
-Троє провідних антропологів. -Так.
Вони підтвердили, що це зуби неандертальців.
Ясно.
Це докази людської діяльності під час льодовикового періоду.
Як це впливає на всю історію Мальти?
Це віддаляє ці дати. Дуже-дуже далеко.
Так.
Треба наново додати ще один розділ.
Ага.
Якщо наші двоюрідні брати, неандертальці, досягли Мальти,
це доводить, що наземний міст використовувався древніми людьми,
і, можливо, ще одна культура льодовикового періоду
могла теж залишити тут свій слід.
Думаю, що докази існування значно давнішої цивілізації на Мальті переконливі,
і вони залежать не лише від пари зубів.
Я хочу показати вам те, що бачив чверть століття тому,
коли я вперше відвідав Мальту,
врізане у скелю самого острова.
Це явище, яке спостерігається на всіх цих островах.
Паралельні жолобчасті канали, глибоко висічені в стародавньому вапняку.
Ці колії тягнуться на майже 35 кілометрів,
часто перетинаючись одна з одною, як залізничне полотно.
Мейнстримні археологи припускають, що їхній вік —
не більше 2600 років,
але їх ніколи серйозно не вивчали.
На них не видно явних слідів інструментів,
і вони також не є результатом жодного відомого природного процесу.
Вони однозначно рукотворні.
Хоча не до кінця зрозуміло, яка їхня функція.
Зазвичай припускають, що це древні маршрути для транспортування.
Звідси їхня народна назва «колії воза».
Але ось, що мене інтригує.
Ці колії проходять не лише по землі.
Деякі з них заходять прямо в море.
Ось пара їх захована під сучасною дорогою,
але вони зникають праворуч від мене під водою бухти.
Очевидно, зроблені до того, як вода накрила їх.
2001 РІК
З роками я знайшов і прослідкував більше цих рукотворних жолобів під водою,
знімаючи їх на відстані до кілометра від берега та на глибині до 25 метрів.
Хто б їх не створив, це мало статися,
коли ця частина морського дна була над водою,
більш ніж 12 000 років тому, під час останнього льодовикового періоду.
ІТАЛІЯ — СИЦИЛІЯ — МАЛЬТА
Це змушує мене задуматися, скільки ще з доісторичних часів Мальти
ховається під хвилями?
Скільки інших рукотворних споруд,
можливо, навіть мегалітичних храмів, досі очікують свого відкриття?
Причина, чому я вважаю, що за цими храмами на Мальті
стоїть розвинутіший стародавній інтелект, —
у тому, що вони значно складніші, ніж здаються на перший погляд.
Під навісом, який захищає його від стихії,
лежить один із найбільш мальовничих храмів Мальти, Мнайдра.
МНАЙДРА
Футуристичне, сучасне накриття затуляє його від неба,
що прикро,
бо ті, хто збудували Мнайдру,
мали надзвичайно просунуте розуміння космосу,
факт, із яким мальтійські археологи не сперечаються.
Ми знаємо, що вони спостерігали схід сонця
і розташування певних зірок.
І вони інтегрували деякі з цих спостережень
в архітектуру.
Будівельники Мнайдри винайшли геніальний спосіб стеження за небесами.
На весняне та осіннє рівнодення,
21-го березня та 21-го вересня відповідно,
промені сонця, що сходить, точно розтинають вхід у храм навпіл,
заливаючи світлом найглибші куточки внутрішньої святині.
У таких випадках інтер'єр храму
засяяв би й чарівним чином ожив.
І це ще не все.
На сході сонця в день літнього і зимового сонцестояння,
у найдовший і найкоротший день року,
інша характерна проєкція світла
точно освітлює краї мегалітів
ліворуч і праворуч від входу.
Це явище далеко не унікальне в старовинних спорудах.
Власне, Велика піраміда Чолули…
ВЕЛИКА ПІРАМІДА ЧОЛУЛИ, МЕКСИКА
…і піраміди під нею всі спрямовані безпосередньо на призахідне сонце
під час літнього сонцестояння.
Інші мегалітичні пам'ятки в усьому світі характеризуються схожою орієнтацією.
СТОУНХЕНДЖ, ВЕЛИКА БРИТАНІЯ
Як-от Стоунхендж
або Карнакський храм у Єгипті.
КАРНАКСЬКИЙ ХРАМ, ЄГИПЕТ
Тут, у Мнайдрі, древні люди створили ці величезні споруди,
щоб святкувати шлюб Неба і Землі.
Насправді, Мнайдра та інші храми
можуть бути частиною значно більшого древнього астрономічного проєкту.
Який, якщо його справжність доведуть,
переверне загальноприйняту історію древньої Мальти.
Нідерландська дослідниця й письменниця Лені Ріджик
дослідила кожен із мегалітичних храмів Мальти
й уважно вивчила їхню орієнтацію.
На її великий подив,
жоден з інших храмів Мальти не збігається з рівноденням чи сонцестоянням.
Але вони також не обернені до жодного з географічних об'єктів своєї місцевості.
Насправді жоден із них навіть не орієнтований в однаковому напрямку.
ГОЦО — МАЛЬТА
Немає двох однакових орієнтацій.
-Це вже доволі незвично. -Це дуже-дуже цікаво.
ЛЕНІ РІДЖИК — АВТОРКА «СІРІУС: ЗІРКА МАЛЬТІЙСЬКИХ ХРАМІВ»
Ми очікуємо, що храмова культура,
як-от церква чи мечеть, матиме тенденцію в орієнтації.
Чому Мнайдра є лише одним храмом, орієнтованим на сонцестояння?
Чи інші храми Мальти теж були побудовані, щоб спрямуватися на щось у небесах?
Якщо так, то на що саме?
Треба шукати принцип.
Тому вам треба знати трохи археоастрономії.
Тобто астрономію прадавніх.
У небі відбувається захопливий і маловідомий рух,
який звуть прецесією.
Всупереч тому, що думає більшість із нас, Земля не є ідеальною кулею.
Насправді вона трохи випукла на екваторі.
Який у цього наслідок?
Через гравітаційне тяжіння Сонця і Місяця
Земля дещо коливається, обертаючись навколо своєї осі.
Ця прецесія з роками змінює вигляд нічного неба.
Видається, що віддалені сузір'я систематично змінюють положення.
Усе небо робить цей рух, який є дуже незначним.
Це різниця лише в один градус
у позиції сходу й заходу будь-якої зірки протягом 72 років.
Отже, якби ви будували ці храми, щоб вказувати на одну конкретну зірку,
протягом століть
орієнтації цих храмів би зміщувалися, як ми й бачимо на Мальті.
ГОЦО — МАЛЬТА
Але є проблема.
Офіційна історія…
3600 РІК ДО Н. Е.
…стверджує, що вік усіх храмів Мальти коливається між 4500
та 5600 роками.
2500 РІК ДО Н. Е.
Аналізуючи позиції найяскравіших зірок,
які було видно в небі в той період,
жодна не була ймовірним варіантом.
Існувала сильна антипатія
до розгляду будь-чого поза звичною теорією.
Піти до часу, що начебто…
-Передував будівництву храмів. -Саме так.
Використовуючи найсучасніші програми,
що відстежують рух зірок протягом тисяч років,
Лені вдалося відмотати небо назад, наче годинник,
шукаючи єдину видиму зірку, яка б узгоджувалася з усіма храмами.
І не тільки в той час, коли вони нібито були побудовані,
але в будь-якій точці минулого.
Я шукала й шукала, і тут, несподівано, вона з'явилася.
Храми були зорієнтовані до єдиної зірки.
Цією зіркою була Сіріус, яку часту звуть зіркою Пса.
Вона проходить через усі входи в певний момент часу.
Усі храми збігаються з нею. Кожен.
І Сіріус, звичайно, є особливо розкішною зіркою.
Якщо не помиляюся, це найяскравіша зірка в небі.
Найяскравіша, безперечно. Наступна після неї вдвічі менш яскрава.
Теорія Лені також пояснює,
чому ці ранні астрономи збудували стільки храмів.
Зміщуючи свою позицію з часом,
Сіріус випадала з поля зору кожного храму,
змушуючи архітекторів будувати новий із трохи іншою орієнтацією.
ГОЦО — МАЛЬТА
Завдяки прецесії Сіріус не було видно з Мальти тисячами років,
поки коливання Землі у видовищний спосіб не повернули її в поле зору
близько 11 000 років тому.
А храмом, що узгодився з тим ефектним видивом
після довгої відсутності, є скромний Хаджар-Кім.
ХАДЖАР-КІМ
Це також один із найменших храмів.
Вони починали з дуже малого…
-Минали століття… -Так.
І вони дійшли до найбільшого з усіх храмів.
Його можна назвати собором,
яким є Джгантія.
Та якщо Лені має рацію,
це означає, що мегалітичний проєкт Мальти почався за тисячоліття
до прибуття на острів тих землеробів кам'яного періоду…
5900 РІК ДО Н. Е.
9000 РІК ДО Н. Е.
…і мусив бути роботою культури з розвиненим знанням астрономії,
розвиненими архітектурними навичками.
А причиною вшанування Сіріуса в такий спосіб…
могло бути просто те,
що це була найяскравіша зірка в небі на той час.
Але це може бути не вся історія.
Зірка Сіріус також відіграє видатну роль
у легендах іншої великої культури давнини —
древнього Єгипту,
де вона була пов'язана зі щорічним розливом Нілу та новим роком
і була символом їхньої великої богині Ісіди.
І це не єдиний цікавий зв'язок
між древнім Єгиптом і древньою Мальтою.
Мальтійські рибальські човни традиційно прикрашають помітним символом…
запозиченим із єгипетської міфології…
Оком Гора.
Рибалки вважають, що це забезпечує їм міцне здоров'я, достаток
та, понад усе, захист.
Той самий символ
відігравав таку саму роль у древньому Єгипті.
Інтригує те, що ця традиція пов'язує Мальту з найвідомішим міфом Єгипту,
з історією батьків того бога, Гора…
Осірісом та Ісідою.
У давні часи мудрий бог Осіріс спустився в Єгипет,
щоб правити поруч із сестрою Ісідою,
але народ був нецивілізованим та беззаконним.
Тож Осіріс приніс їм культуру,
встановив верховенство права та навчив їх землеробству.
Тоді він залишив Ісіду на чолі Єгипту, поки сам подорожував Землею,
навчаючи людей інших націй таких самих навичок.
Міф про героя, що подорожує і приносить цивілізацію,
є знайомим мені з моїх власних подорожей.
Історія Осіріса схожа на історію Кетцалькоатля в Мексиці
та інших героїв древніх міфів, що принесли цивілізацію.
Мудрі вчителі, що прибувають після величезного катаклізму,
діляться дарами цивілізації,
показуючи людям, як будувати великі кам'яні пам'ятки,
приносячи їм землеробство та знання про зірки.
Чи можливо, що ці міфи, такі схожі в різних культурах,
що вони можуть навіть походити з єдиного джерела?
Якщо ці бородаті постаті в мантіях від Близького Сходу
до Америк, до Середземномор'я
походять із єдиної древньої культури,
це означає, що поки наші предки серед мисливців-збирачів
пробували пережити льодовиковий період,
хтось інший плавав навколо світу,
передаючи свої розвинені навички іншим.
І я вважаю, що доказ цьому є на іншому острові,
що, як і Мальта, майже потонув наприкінці останнього льодовикового періоду,
за тридев'ять земель, у блакитних карибських водах.
Якщо розвинуту цивілізацію 11 600 років тому поглинуло море,
тоді, можливо, докази її існування досі можна знайти під водою.
Поговорімо про Атлантиду.
Переклад субтитрів: Роман Захарчук