NETFLIXOVA SERIJA
Jedan od problema
s prihvaćenim pogledom razvoja civilizacije
vjerovanje je da civilizacija 21. stoljeća
predstavlja vrhunac ljudskih postignuća.
Veoma smo umišljeni i arogantni.
Zamišljamo da su naši preci bili priprosti,
neuki i nevješti u usporedbi s nama.
Ali evolucija se nije odvijala pravocrtno
od primitivnog pećinskog čovjeka do anatomski modernog čovjeka.
Nije bilo tako.
U priči o civilizacijama
postoje usponi i padovi. Civilizacije se uzdižu i padaju.
Nekad i posve iščeznu.
To se već dogodilo na Mediteranu, na Malti.
USPON SIRIUSA
Veličanstveni arhipelag Malte
već me dugo fascinira.
Naime, smatram da je gotovo sve što su nam arheolozi rekli o njegovoj prošlosti
pogrešno.
Dopustimo li da istina izađe na vidjelo,
mogla bi nam pružiti ključne dokaze u potrazi za izgubljenom civilizacijom.
Dva najveća malteška otoka samo su točkice u Mediteranu.
Zbog svoje strateške lokacije između Europe, Afrike i Bliskog istoka,
Malta je stoljećima imala nesrazmjeran utjecaj na razvoj civilizacije.
MALTA - SARDINIJA - SICILIJA - ITALIJA GRČKA - MEDITERAN - TUNIS - LIBIJA
Prema priznatom slijedu događaja…
…prvi su se ljudi nastanili ovdje prije otprilike 7900 godina.
5900. g. pr. n. e.
Ratari kamenog doba
na drvenim su splavima došli na Maltu iz Italije.
Vjerojatno su došli sa Sicilije…
…a dovezli su i prve udomaćene životinje
i biljke.
Ljudi koji su se nastanili ovdje razvili su vlastitu kulturu.
Prema prihvaćenom slijedu događaja, prije otprilike 5600 godina…
3600. g. pr. n. e.
…jednog su se jutra probudili i izgradili ovo zdanje.
Zove se Ggantija
i svakako jest gigantska megalitska građevina.
Desetljećima su je smatrali
najstarijom samostojećom građevinom te vrste na Zemlji.
Dok hodam Ggantijom, osjećam se beznačajno,
kao patuljak suočen s djelima divova.
Za izgradnju ovih zidova
bilo je potrebno podići stotine kamenih megalita.
Neki teže i do 50 tona.
Ostaci zidova koje vidimo
predstavljaju samo polovinu nekadašnje visine hrama.
Na svome vrhuncu hram Ggantija uistinu je bio gigantskih razmjera.
Bio je visok poput trokatnice.
Zidovi su izgrađeni od golemih kamenih blokova koji su naslagani jedni na druge.
Dva povezana hrama imala su ovalne komore.
Zidovi su bili obojeni u crveno.
Na nizu oltara
nađeni su pougljenjeni ostaci životinjskih kostiju,
što ukazuje na ritualno žrtvovanje ili gozbe.
Nema pisane evidencije o tome kad je hram Ggantija izgrađen
ni pouzdanih rezultata karbonskog datiranja.
Koliko je ovaj divovski hram zapravo star?
I sadrži li dokaze o izgubljenoj civilizaciji
koja je, vjerujem, prosperirala
mnogo prije nastanka ijedne poznate civilizacije.
Jedini razlog zbog kojeg arheolozi tvrde da je hram Ggantija izgrađen prije 5600 g.
činjenica je da se neki pronađeni artefakti
podudaraju s artefaktima s mnogo skromnijih nalazišta iz tog razdoblja,
ali to ne znači da je i ova građevina jednako stara.
Artefakti su možda završili ondje poslije.
Istina je da priča o prapovijesnoj Malti nema nikakvog smisla.
Razmislite.
Jesu li ratari, koji, prema arheolozima,
nisu gradili ništa veće od koliba,
zaista mogli izgraditi sve ovo?
Proučavajući građevinu poput Ggantije,
očekivali bismo pronaći tragove postupnog razvoja vještina
potrebnih za gradnju takvog zdanja.
Kulture ne mogu odmah znati kako pomicati megalite teške 20 ili 30 t.
Moraju to naučiti.
Ne vidim dokaze koji ukazuju na razvoj tih tehnika.
A stvar je u tome
što Ggantija nije jedini megalitski hram na Malti.
Na dva najveća malteška otoka
arheolozi su otkrili 19 drevnih građevina.
Sve se nalaze na području upola manjem od Chicaga,
a hram Ggantija navodno je najstariji.
To je mnogo hramova za tako malene otoke.
Zahtijevali bi brojne graditelje.
Previše graditelja.
Stoga se moram zapitati tko je zaista izgradio hram Ggantija i kad je izgrađen.
Ima li smisla da su ljudi s tako jednostavnom materijalnom kulturom
mogli izgraditi najveću, najveličanstveniju
i najsloženiju građevinu na Malti?
Mislim da je istina zamršenija i mnogo kontroverznija.
Već smo vidjeli u Indoneziji…
GUNUNG PADANG - INDONEZIJA
VELIKA PIRAMIDA U CHOLULI - MEKSIKO
…i Meksiku da nas drevni mitovi i legende mogu naučiti nečemu važnome.
Te priče, koje se prenose s naraštaja na naraštaj,
arheolozi ne bi smjeli zanemarivati.
I drevna malteška predaja
sadrži priču
o tome tko je izgradio Ggantiju.
Postoji intrigantna drevna legenda o orijašici Sansuni.
Ona je prema predaji
spavala s jednim otočaninom
i rodila hibridno dijete.
Poslije je, u znak sjećanja,
u jednom danu i jednoj noći podignula ovaj golemi hram,
noseći dijete na ramenu.
Fascinantna legenda. Naravno, možda je samo legenda.
Ne vjerujem da su Zemljom stvarno hodali divovi.
Ali što ako je ona bila samo čovjek
nevjerojatnih vještina i sposobnosti,
zahvaljujući kojima je izgradila hram?
Ova je legenda jezivo slična priči
o takozvanim divovima koji su izgradili Veliku piramidu u Choluli, u Meksiku,
priči povezanoj s velikom prapovijesnom poplavom.
Jesu li ove legende o divovima
sjećanja na neku napredniju, drevniju kulturu?
Što ako je prihvaćena predodžba o prapovijesti Malte pogrešna?
Što ako su, kad su ratari stigli sa Sicilije,
hram Ggantija i drugi megalitski hramovi
već bili ovdje?
Što ako je te nevjerojatne građevine izgradio netko drugi?
Daleko naprednije društvo koje je stiglo na Maltu mnogo prije ratara.
To nije samo moguće…
već je i vjerojatno.
I ne mislim da su stigli brodovima.
Mislim da su hodali.
Vidite, Malta nije uvijek bila otok.
Na vrhuncu posljednjeg ledenog doba
razina svjetskih oceana bila je oko 120 m
niža nego danas.
A malteški su otoci bili vrhovi bregova,
dio jedinstvene kopnene mase koja je povezivala Maltu
s današnjom Sicilijom,
južnim dijelom Italije i kontinentalnom Europom.
ITALIJA - SICILIJA - MALTA
Europa tada nije bila dobro mjesto za život.
Bila je hladna, suha i negostoljubiva.
Znamo da su životinje u ledenom dobu preko drevnog kopnenog mosta
migrirale u topliji i hranom obilniji predio današnje Malte.
Ne bi li i ljudi učinili isto?
ITALIJA - SICILIJA - MALTA
Arheolozi su na Siciliji našli tragove čovjekovih predaka iz tog razdoblja.
12 000. g. pr. n. e.
Zašto bi onda njihova migracija na jug stala ondje?
Za mene zagonetka iznenadne pojave
malteških hramova prije pet ili šest tisuća godina
nestaje kad prihvatimo
da je zapravo, davno prije toga,
tijekom ledenog doba, prije 12 000, 14 000 godina,
Malta bila dio kontinenta.
Problem je to što arheolozi tvrde
da ne postoje dokazi da je ijedna vrsta ljudi živjela na Malti
tako davno.
Ali to nije u potpunosti istina,
a dokaz je u ovoj špilji.
Ovo je Ghar Dalam,
blizu jugoistočne obale najvećeg malteškog otoka.
Geološki vremeplov
koji nam pruža uvid u prapovijest Malte.
Niz poplava za sobom je ostavio životinjske kosti i fosile
stare tisuće godina.
Doktor Anton Mifsud,
predsjednik Društva za maltešku prapovijest,
desetljećima je proučavao ovaj lokalitet.
Iznimno je velika.
Njegova otkrića u Ghar Dalamu predstavljaju veliku kontroverziju.
Špilja Ghar Dalam kameni je zapis
malteške prapovijesti.
Koliko sam shvatio, ovaj je stalagmit od osobite važnosti za vaš rad.
Počevši od svjetlosmeđe boje…
-To je kulturni sloj. -U redu.
Ovdje su živjeli ljudi.
SLOJ S DOMAĆIM ŽIVOTINJAMA (KULTURNI SLOJ, SLOJ GRNČARIJE)
-Posljednjih 8000 godina. -Tako je.
Na dnu je takozvana pleistocenska navlaka.
Ispod nje
nalazi se sloj iz ledenog doba,
koji sadržava ostatke životinja.
Ali ne zovu to kulturnim slojem
jer su uvjereni da ovdje nije bilo ljudi.
Upravo tako.
Sve pronađeno na ovoj dubini staro je bar 11 600 godina.
Ako prihvaćeni slijed povijesti Malte točan,
ovdje ne bismo smjeli naći ljudske ostatke.
Ali prije više od stotinu godina arheolozi su ipak nešto pronašli.
Nešto što nitko nije očekivao.
Godine 1917. dva istraživača otkrili su dva posebna zuba.
Dobro.
Fosilizirane boje, bez korijena.
Korijeni su apsorbirani u zub.
To su tipični zubi neandertalaca?
-Da. -Gdje su nađeni?
Ovdje, na dnu stalagmita.
-Točno na dnu? -Tako je.
Uključeni stručnjaci
bili su uvjereni da su našli dokaze
koji će promijeniti priču o ljudima na Malti.
Imali su dokaz…
ITALIJA - SICILIJA - MALTA
…da su neandertalci prešli kopneni most.
Ali arheolozi katkad iskopaju dokaze koje drugi žele zakopati.
Godine 1952. proveli su relativno datiranje.
Kakvi su bili rezultati?
Rezultati nisu objavljeni.
Iz nekog razloga nisu otkriveni.
Ali znamo da se u narednim godinama
autentičnost zuba dovodila u pitanje.
Sve do danas udžbenici iz povijesti insistiraju na tome
da su ljudi nastanili Maltu tek prije otprilike 7900 godina.
Zašto se arheologija protivi predodžbi da su ovdje živjeli čovjekovi preci?
Nije lako promijeniti paradigmu.
Kada određeni način razmišljanja
postane preokupacija akademika na određenom polju,
nerado ga se odriču.
Postanu egzistencijalno vezani za njega
i napad na paradigmu
smatraju osobnim napadom te je grčevito brane.
Dr. Mifsud htio je provesti vlastitu istragu,
pa je 2016. godine iz svog džepa platio najsuvremeniju analizu zuba.
Pregledala su ih tri vrhunska
fizička antropologa
i potvrdili su da su to zubi neandertalaca.
U redu.
To je dokaz ljudske aktivnosti za vrijeme ledenog doba.
Kako to mijenja povijest Malte?
To sve pomiče unatrag. U daleku prošlost.
Da.
Moramo uvesti novo poglavlje.
Da.
Ako su naši rođaci, neandertalci, došli do Malte,
to dokazuje da su kopneni most rabili drevni ljudi
te da je moguće da je i neka druga kultura
ovdje ostavila svoj trag.
Vjerujem da imamo uvjerljive dokaze o postojanju mnogo starije civilizacije,
koji ne ovise o nekoliko zubi.
Pokazat ću vam nešto što sam vidio prije 25 godina,
tijekom prvog posjeta Malti.
Uklesano je u osnovnu stijenu otoka.
Taj je fenomen prisutan posvuda na ovim otocima.
Duboki paralelni žljebovi uklesani su duboko u drevni vapnenac.
Ukupno su dugi gotovo 35 kilometara
i često se presijecaju poput željezničkih tračnica.
Tradicionalni arheolozi pretpostavljaju
da nisu stariji od 2600 godina,
ali nikad ih nisu temeljito proučili.
Na njima nema tragova alata,
a nisu nastali ni djelovanjem prirodnih procesa.
Nesumnjivo su djelo ljudske ruke,
iako nismo sigurni čemu su služili.
Pretpostavlja se da je riječ o nekakvoj drevnoj transportnoj ruti,
pa ih stoga zovu „kolni utori”.
Ali nešto me intrigira.
Utore ne nalazimo samo na kopnu.
Neki vode ravno u more.
Ovdje su dva utora skrivena ispod suvremenog puta.
Nestaju meni zdesna u lučkim vodama.
Očito su uklesani prije porasta razine mora.
Tijekom godina tražio sam i slijedio sve više podvodnih utora.
Snimio sam ih kilometar od obale i na dubinama do 25 metara.
Tko god ih je urezao, morao je to učiniti
kad su se ti dijelovi morskog dna nalazili iznad površine,
prije više od 12 000 godina, tijekom posljednjeg ledenog doba.
ITALIJA - SICILIJA - MALTA
Pitam se koliko je malteške prapovijesti
skriveno ispod valova?
Koliko drugih građevina,
možda čak i megalitskih hramova, tek trebamo otkriti?
Vjerujem da je neka drevna inteligencija
podigla malteške hramove
zato što su mnogo složeniji nego što se čine na prvi pogled.
Ispod zaštitnog baldahina
jedan je od najspektakularnijih hramova na Malti, Mnajdra.
Futuristički, moderni pokrov dijeli ga od neba,
što je šteta,
jer su graditelji Mnajdre
posjedovali napredno razumijevanje kozmosa,
što ne poriču ni arheolozi.
Znamo da su pratili izlaske sunca
i položaj određenih zvijezda.
Neka su od tih zapažanja
primijenili u arhitekturi.
Graditelji Mnajdre osmislili su domišljat način praćenja nebeskog svoda.
Tijekom ekvinocija,
21. ožujka i 21. rujna,
zrake izlazećeg sunca obasjavaju ulaz u hram
te ispunjavaju i najdublje dijelove svetišta svjetlom.
Na te bi datume unutrašnjost hrama
oživjela čarolijom svjetla.
A to nije sve.
Pri izlasku sunca na ljetni i zimski solsticij,
najdulji i najkraći dan godine,
osebujna projekcija svjetla
precizno obasjava rubove megalita
lijevo i desno od ulaza.
To nipošto nije jedinstven fenomen u drevnim građevinama.
Štoviše, Velika piramida u Choluli…
VELIKA PIRAMIDA U CHOLULI - MEKSIKO
…i sve piramide ispod nje, okrenute su prema zalazećem suncu
na ljetni solsticij.
Druge megalitske građevine diljem svijeta slično su usklađene.
Poput Stonehengea
ili Karnaka u Egiptu.
KARNAK - EGIPAT
Drevni ljudi u Mnajdri podignuli su goleme građevine
u slavu saveza Neba i Zemlje.
Mnajdra i drugi hramovi
možda su dio mnogo većeg drevnog astronomskog projekta.
Pokaže li se to istinitim,
morat ćemo promijeniti vremenski slijed malteške prapovijesti.
Nizozemska istraživačica i autorica Lenie Reedijk
istražila je sve malteške megalitske hramove
i pomno proučila njihovu orijentaciju.
Na njezino iznenađenje,
nijedan drugi malteški hram nije usklađen s ekvinocijima ili solsticijima.
No nisu okrenuti ni prema nekom osobitom geografskom obilježju.
Zapravo, nijedan nije okrenut u istom smjeru.
Svaki je okrenut u drugom smjeru.
-Već je i to nevjerojatno. -Veoma je neobično.
AUTORICA, SIRIUS: THE STAR OF THE MALTESE TEMPLES
Očekivali bismo da kulture s hramovima,
poput crkvi ili džamija, daju prednost određenom smjeru.
Zašto bi samo Mnajdra bila orijentirana prema solsticijima?
Jesu li i ostali malteški hramovi usmjereni prema nečemu na nebesima?
I ako je tako, prema čemu?
Moramo tražiti neko načelo.
Nužno je znati nešto o arheoastronomiji.
To je astronomija drevnih ljudi.
Postoji fascinantno i ne tako poznato kretanje na nebu
koje nazivamo precesija.
Za razliku od onog što većina misli, Zemlja nije savršena kugla.
Zapravo je lagano izbočena na ekvatoru.
Koji je rezultat toga?
Zbog gravitacijske sile Sunca i Mjeseca,
Zemlja se lagano njiše dok se vrti oko svoje osi.
Ta precesija tijekom vremena mijenja naš pogled na nebeski svod,
a udaljena zviježđa naizgled mijenjaju položaj na sustavan način.
Cijeli je nebeski svod podložan tom neznatnom pomaku.
Riječ je o samo jednom stupnju razlike
u položaju izlaska i zalaska zvijezda svake 72 godine.
Ako gradite hramove usmjerene prema određenoj zvijezdi,
tijekom stoljeća
orijentacija hramova će se mijenjati, baš kao što je slučaj na Malti.
Ali postoji problem.
Službeni slijed događaja…
…nalaže da su svi hramovi na Malti izgrađeni u razdoblju između 3600.
i 2500. g. pr. n. e.
Promatrajući položaj najsvjetlijih zvijezda
vidljivih na nebu u to doba,
nijedna nije izgledan kandidat.
Ljudi su iznimno neskloni
razmotriti bilo što izvan okvira konvencionalne teorije.
Istražiti starija razdoblja.
-Navodno prije izgradnje hramova. -Tako je.
Pomoću najmodernijeg softvera
koji prati kretanje zvijezda tijekom tisuća godina
Lenie je uspjela vratiti nebeski sat
ne bi li našla zvijezdu poravnanu sa svim hramovima.
I to ne samo tijekom razdoblja kad su navodno izgrađeni,
već u bilo kojem trenutku u prošlosti.
Provela sam mnogo vremena na tome dok odjednom nisam otkrila podudaranje.
Hramovi su orijentirani prema jednoj zvijezdi.
Ta je zvijezda Sirius, često zvana Pasja zvijezda.
Ona je u nekom trenutku prolazila ispred ulaza u sve hramove.
Svi se hramovi podudaraju. Svi do jednog.
Sirius je, naravno, osobito sjajna zvijezda.
Ako se ne varam, najsjajnija zvijezda na nebu.
Uvjerljivo najsjajnija. Dvaput sjajnija od druge najsjajnije.
Leniena teorija bi objasnila
i zašto su ti rani astronomi gradili toliko hramova.
Kako je Sirius mijenjao položaj,
nije se više podudarao s orijentacijom hramova,
pa su graditelji morali graditi nove hramove, drukčije orijentacije.
Zbog precesije Sirius tisućama godina nije bio vidljiv s Malte.
Sve dok se zbog njihanja Zemlje nije spektakularno vratio u vidokrug
prije otprilike 11 000 godina.
Prema spektakularnoj pojavi Siriusa poslije dugog odsustva
orijentiran je jednostavni hram Hagar Qim North.
To je jedan od najmanjih hramova.
Hramovi su isprva bili maleni,
ali kako su tisućljeća prolazila
naposljetku su izgradili najveći hram.
Svojevrsnu katedralu,
Ggantiju.
Ako je Lenie u pravu,
megalitske građevine na Malti građene su tisućama godina
prije dolaska ratara sa Sicilije u kamenom dobu…
9000. g. pr. n. e.
…i morale su biti djelo kulture s naprednim poznavanjem astronomije
i naprednim vještinama gradnje.
Zašto su odlučili odati počast Siriusu?
Možda samo zato što je tada
bio najsvjetlija zvijezda na nebu.
No možda to nije sve.
Sirius također ima značajnu ulogu
u legendama još jedne velike antičke kulture,
drevnog Egipta,
gdje se povezivao s godišnjim plavljenjem Nila i dolaskom nove godine
te je bio simbol njihove božice Izide.
A to nije jedina zanimljiva poveznica
između drevnog Egipta i drevne Malte.
Malteški ribarski brodovi tradicionalno se ukrašavaju simbolom
posuđenim iz egipatske mitologije…
Horovim okom.
Ribari vjeruju da im ono donosi zdravlje i blagostanje,
ali prije svega i zaštitu.
Isti je simbol
imao istu ulogu u drevnom Egiptu.
Ta tradicija povezuje Maltu s najpoznatijim egipatskim mitom,
priči o roditeljima boga Hora,
Ozirisu i Izidi.
Nekad davno, mudri bog Oziris sišao je u Egipat
da bi vladao uz svoju sestru Izidu,
ali ljudi su živjeli necivilizirano i u bezakonju.
Oziris im je donio kulturu,
uspostavio vladavinu zakona i naučio ih kako obrađivati zemlju.
Zatim je ostavio Izidu da vlada Egiptom, a on je putovao Zemljom
i podučavao druge nacije istim vještinama.
Mit o junaku koji donosi blagodati civilizacije
prepoznajem iz vlastitih putovanja.
Priča o Ozirisu slična je priči o Quetzalcoatlu u Meksiku
i drugim takvim pričama iz drevne predaje.
O mudracima koji dolaze nakon kataklizme,
nose darove civilizacije,
uče čovječanstvo kako graditi velike kamene građevine,
uče ih poljoprivredi i astronomiji.
Je li moguće da slični mitovi iz brojnih kultura
potječu iz istog izvora?
Ako ove bradate figure u haljama s Bliskog istoka,
s oba američka kontinenta, s Mediterana,
potječu iz iste drevne kulture,
moguće je da su, dok su naši preci lovci-sakupljači
nastojali preživjeti ledeno doba,
oni plovili oko svijeta
i podučavali druge svojim naprednim vještinama.
Vjerujem da ću dokaze za to pronaći na jednom drugom otoku,
koji je, kao i Malta, gotovo završio pod vodom krajem ledenog doba,
na drugom kraju svijeta, u karipskom plavetnilu.
Ako je more prije 11 600 godina progutalo neku naprednu civilizaciju,
možda ćemo dokaze o njezinu postojanju pronaći ispod površine mora.
Razgovarajmo o Atlantidi.
Prijevod titlova: Srđan Kos