‏- סדרה של NETFLIX -
‏אחת הבעיות שיש לי
‏עם גישת הזרם המרכזי להתפתחות הציוויליזציה
‏היא התפיסה שהציוויליזציה שלנו במאה ה-21
‏היא הקודקוד והפסגה של ההישגים האנושיים.
‏זה הופך אותנו ליהירים מאוד, למלאי חשיבות.
‏אנחנו מביטים אחורה, לעבר, ‏כאילו אבותינו תמיד היו פשוטים מאיתנו,
‏ידעו פחות מאיתנו, ‏היו מסוגלים לפחות מאיתנו.
‏זו לא הייתה סתם ‏התפתחות אבולוציונית בקו ישר
‏מאנשי מערות פרימיטיביים ‏עד לאדם בעל האנטומיה המודרנית.
‏זה פשוט לא היה כך.
‏בסיפורן של ציוויליזציות,
‏אולי קיימות עליות ומורדות, ‏הציוויליזציה קמה ונופלת שוב,
‏ואפשר לאבד ציוויליזציות שלמות.
‏זה קרה בעבר, פה, במלטה שבים התיכון.
‏עלייתו של סיריוס
‏מלטה, הארכיפלג היפהפה הזה בים התיכון,
‏ריתק אותי כבר זמן רב.
‏משום שאני חושד שכמעט כל מה שארכאולוגים ‏סיפרו לנו על העבר שלו
‏שגוי.
‏ומשום שהאמת, אם יורשה לה לצאת לאור,
‏עשויה להציע ראיות מכריעות בחיפושי ‏אחר ציוויליזציה אבודה מהפרהיסטוריה.
‏שני האיים הראשיים של מלטה ‏הם בקושי פירור קטן בים התיכון.
‏במיקום אסטרטגי בין אירופה, ‏אפריקה והמזרח התיכון,
‏במשך מאות שנים הייתה למקום הקטן ‏השפעה גדולה על סיפורה של הציוויליזציה.
‏- יוון - איטליה - סיציליה - סרדיניה - מלטה ‏הים התיכון - לוב - טוניס -
‏לפי ציר הזמנים הרשמי של מלטה…
‏- 2,000 לספירה -
‏המתיישבים הראשונים ‏הגיעו לפה לפני כ-7,900 שנה.
‏- 5,900 לפנה"ס -
‏הם היו חקלאים פשוטים של עידן האבן
‏שחצו את הים מאיטליה, על רפסודות.
‏הם ודאי הגיעו מסיציליה…
‏- קטיה סטראוד ‏הריטג' מלטה -
‏והם הביאו איתם את החיות המבויתות הראשונות,
‏את הצמחים המבויתים הראשונים.
‏וכשהם התיישבו פה, הם פיתחו תרבות משל עצמם.
‏לפי ציר הזמנים הרשמי, לפני כ-5,600 שנים…
‏- 3,600 לפנה"ס -
‏הם התעוררו בוקר אחד ובנו את זה.
‏- ג'גנטיה -
‏קוראים למקום ג'גנטיה,
‏והוא בהחלט מבנה מגליתי ענק.
‏במשך עשרות שנים, הוא נחשב
‏למבנה המונומנטלי העצמאי העתיק ביותר בעולם.
‏כשאני הולך מסביב לג'גנטיה, ‏אני מרגיש קטנטן,
‏גמד העומד מול מלאכתם של ענקים.
‏בניית הקירות האלה
‏דרשה הרמה של מאות מגליתים מסיביים.
‏חלקם שקלו עד 50 טון.
‏ומה שאנחנו רואים היום
‏הוא רק כחצי מגובהו המקורי של המקדש.
‏בשיאו, ג'גנטיה היה באמת ענקי.
‏גבוה כמו בניין תלת-קומתי.
‏הקירות החיצוניים נבנו ‏מאבנים ענקיות שנערמו זו על גבי זו.
‏שני מקדשים מחוברים ‏עם חדרים פנימיים סגלגלים,
‏שקירותיהם צבועים באדום.
‏וסדרת מזבחות,
‏שבהם נמצאו שרידים של עצמות חיות חרוכות,
‏שמצביעים על הקרבת פולחנית או על משתים.
‏אין שום מקורות כתובים ‏שמספרים לנו מתי ג'גנטיה נבנה,
‏ואין תיארוך פחמן מהימן.
‏אם כך, מה באמת גילו של המקדש הענקי הזה?
‏והאם הוא מספק ראיות לציוויליזציה האבודה
‏שאני בטוח ששגשגה
‏הרבה לפני שציוויליזציה כלשהי ‏הייתה אמורה בכלל להתחיל?
‏הסיבה היחידה שארכאולוגים טוענים ‏שג'גנטיה נבנה לפני כ-5,600 שנים
‏היא שכמה חפצים שנמצאו באזור
‏תואמים לחפצים מאתרים אחרים ‏ופשוטים יותר מאותה תקופה,
‏אבל זה לא אומר שהמבנה עצמו בן אותו גיל.
‏יכול להיות שפשוט השאירו שם את החפצים ‏בתקופה מאוחרת יותר.
‏האמת היא שאין שום היגיון ‏בפרהיסטוריה של מלטה.
‏תחשבו על זה.
‏האם יכול להיות שהחקלאים האלה, ‏שלטענת ארכאולוגים
‏מעולם לא בנו משהו גדול יותר מבקתה,
‏באמת הצליחו לבנות את כל זה?
‏כשמתסכלים על מבנה כמו ג'גנטיה,
‏הייתם מצפים למצוא ראיות ‏לעלייה ההדרגתית בכישורי הבנייה
‏ההכרחיים ליצירת המבנה הזה.
‏תרבות לא סתם יודעת ‏איך לשנע מגליתים במשקל 20 או 30 טון.
‏עליה ללמוד לעשות את זה.
‏אני לא מוצא ראיות להתפתחות טכניקות כאלה.
‏והעניין הוא כזה.
‏ג'גנטיה אינו המקדש המגליתי היחיד במלטה.
‏- מלטה -
‏ברחבי שני האיים הראשיים של מלטה
‏ארכאולוגים חשפו 19 מבנים עתיקים כאלה,
‏כולם על שטח אדמה ‏שגודלו מחציתו מזה של שיקגו,
‏כשהעתיק מביניהם, כך נאמר לנו, ‏הוא ג'גנטיה בעצמו.
‏- גוזו -
‏בשביל איים קטנים כל כך, מדובר בהמון מקדשים
‏שדרשו הרבה כוח אדם.
‏יותר מדי.
‏מה שגורם לי לשאול ‏מי באמת בנה את ג'גנטיה ומתי?
‏האם זה הגיוני שהאנשים ההם, ‏עם תרבות חומרית פשוטה מאוד,
‏היו אחראיים ליצירת המבנה הגדול, המדהים
‏והמורכב ביותר במלטה?
‏אני חושב שהאמת מורכבת יותר ‏והרבה יותר שערורייתית.
‏כבר ראינו באינדונזיה…
‏- גונונג פדאנג ‏אינדונזיה -
‏- הפירמידה הגדולה של צ'ולולה ‏מקסיקו -
‏ובמקסיקו שלאגדות ולמיתוסים עתיקים ‏יש משהו חשוב ללמד אותנו.
‏אסור לארכאולוגים להתעלם מהסיפורים האלה,
‏שהועברו מדור לדור.
‏ואם נפנה אל המסורת העתיקה של מלטה,
‏יש לה סיפור לספר
‏על האחראים לבניית ג'גנטיה.
‏יש פה אגדה עתיקה מסקרנת ‏על ענקה בשם סנסונה.
‏מסופר שהענקה
‏קיימה יחסי מין אם אחד מאנשי המקום
‏וילדה בן כלאיים.
‏לאחר מכן, כדי להנציח את האירוע,
‏היא בנתה מקדש ענקי ביממה אחת,
‏כשהיא סוחבת את הילד על כתפה.
‏האגדה הזו מרתקת אותי, ‏וכמובן, זו עשויה להיות סתם אגדה.
‏אני בהחלט לא מאמין שענקים אמיתיים ‏הילכו אי פעם על האדמה.
‏אבל מה אם היא הייתה בת אנוש,
‏בעלת יכולות וכישורים ענקיים
‏שהובילו אותה לבנות מקדש כזה?
‏האגדה הזו דומה באופן מצמרר לסיפור
‏על הענקים-כביכול שבנו ‏את הפירמידה הגדולה של צ'ולולה במקסיקו,
‏סיפור שקשור לשיטפון גדול בפרהיסטוריה.
‏יכול להיות שהאגדות האלה על בונים ענקים
‏מצפינות זיכרונות של תרבות אחרת, ‏מפותחת ועתיקה יותר?
‏מה אם ציר הזמנים ‏של הפרהיסטוריה המלטזית שגוי?
‏כשהחקלאים ההם הגיעו מסיציליה ברפסודה,
‏מה אם ג'גנטיה והמקדשים המגליתיים האחרים
‏כבר היו פה?
‏מה אם המבנים המדהימים האלה ‏נבנו בידי מישהו אחר?
‏חברה מפותחת בהרבה ‏שהגיעה אל מלטה מוקדם הרבה יותר.
‏זה לא רק אפשרי…
‏זה סביר.
‏ואני לא חושב שהם הפליגו הנה.
‏אני חושב שהם הגיעו לפה ברגל.
‏תבינו, מלטה לא תמיד הייתה אי.
‏בשיאו של עידן הקרח האחרון,
‏רמות האוקיינוסים בעולם ‏היו נמוכות בכ-120 מטרים,
‏כ-400 רגל, משהן היום.
‏והאיים המלטזים היו אז פסגות של גבעות
‏שהיו חלק מגוש קרקע רציף אחד שחיבר בין מלטה
‏לבין סיציליה של היום,
‏ומשם, לקצה הדרומי של איטליה וליבשת אירופה.
‏- איטליה - סיציליה - מלטה -
‏באותה תקופה, ‏אירופה לא הייתה מקום נחמד לגור בו.
‏היא הייתה קרה, יבשה ולא מסבירת פנים.
‏אנחנו יודעים שחיות בעידן הקרח ‏נדדו על פני אותו גשר יבשתי עתיק
‏לעבר החום והשפע של מלטה, ושגשגו פה.
‏האם בני אדם לא היו באים בעקבותיהם?
‏- איטליה - סיציליה - מלטה -
‏ארכאולוגים מצאו סימנים ‏לבני אדם קדומים בסיציליה באותה תקופה.
‏- 12,000 לפנה"ס -
‏אז למה שהנדידה שלהם דרומה תעצור שם?
‏מבחינתי, התעלומה על הופעתם הפתאומית
‏של מקדשי מלטה לפני 5,000 או 6,000 שנים,
‏נעלמת כשאנחנו מסכימים
‏שלמעשה, הייתה תקופה הרבה לפני כן,
‏בעידן הקרח, לפני 12,000 או 14,000 שנים,
‏שבה מלטה הייתה חלק מהיבשת.
‏הבעיה היא שארכאולוגים טוענים
‏שפשוט לא קיימות הוכחות ‏לשום גזעים אנושיים במלטה
‏בתקופה מוקדמת כל כך.
‏אבל זה לא לגמרי נכון.
‏וההוכחה נמצאת במערה הזו.
‏- אר דאלם -
‏זו אר דאלם,
‏ליד החוף הדרום-מזרחי של אי מלטה הראשי.
‏מכונת זמן גאולוגית
‏שמעניקה לנו הצצה לפרהיסטוריה של מלטה.
‏פה, סדרת שיטפונות ‏השאירה מאחוריה עצמות חיות ומאובנים
‏בני אלפי שנים.
‏ד"ר אנטון מיפסוד,
‏נשיא האגודה הפרהיסטורית של מלטה,
‏חקר את האתר הזה במשך עשרות שנים.
‏הוא ממש גדול.
‏הממצאים העצמאיים שלו פה גרמו למחלוקת רבה.
‏מערת אר דאלם היא סוג של תיעוד בסלע
‏של הפרהיסטוריה של מלטה,
‏ואני מבין שלזקיף הזה ‏יש חשיבות מיוחדת בעבודתך.
‏טוב, החל מהצבע החום-בהיר…
‏זה מה שנקרא שכבה תרבותית. ‏-כן.
‏שאנשים ממש חיו פה.
‏- שכבת חיות מבויתות ‏(שכבה תרבותית, שכבת כלי חרס) -
‏ב-8,000 השנים האחרונות. ‏-ב-8,000 השנים האחרונות. נכון.
‏ושם, בתחתית, יש משהו שנקרא יריעת פליסטוקן.
‏מתחת ליריעה הזו… ‏-כן.
‏…אנחנו מגיעים לעידן קרח… ‏-הייתה…
‏…היא מכילה שרידים של חיות מעידן הקרח…
‏כן. ‏-אבל לא קוראים לה שכבה תרבותית
‏משום שהם בטוחים שלא היו פה בני אדם.
‏בדיוק, כן.
‏כל דבר שנמצא בעומק הזה ‏הוא לפחות בן 11,600 שנים.
‏אם התיאור הרשמי ‏של ההיסטוריה של מלטה נכון,
‏לא אמורים היו לגלות פה ‏שרידי בני אדם כשחפרו עמוק יותר.
‏אבל לפני יותר ממאה שנים, ‏ארכאולוגים דווקא מצאו משהו.
‏- שן טאורודונטית -
‏משהו שאף אחד לא ציפה לו.
‏ב-1917, שני חופרים מלטזים ‏גילו שתי שיניים מיוחדות.
‏כן.
‏היה להם צבע מאובן, ולא היו להן שורשים.
‏השורשים נספגו לתוך גוף השן.
‏כן. אז אלה שיניים ניאנדרטליות קלסיות?
‏כן. ‏-ואיפה מצאו את השיניים האלה?
‏מצאו אותן שם, בתחתית הזקיפים ששם.
‏ממש בתחתית הזקיף. ‏-בדיוק.
‏מומחים מעורבים בחפירה
‏היו בטוחים שהם גילו ראיות
‏שישכתבו את סיפור בני האדם במלטה.
‏הייתה פה הוכחה…
‏- איטליה - סיציליה - מלטה -
‏שניאנדרטלים באמת חצו ‏את אותו גשר של עידן הקרח.
‏אבל לפעמים ארכאולוגים ‏חושפים דברים שאחרים רוצים לקבור.
‏ב-1952, נעשו בדיקות תיארוך יחסי.
‏כן. אילו תוצאות התקבלו מהבדיקות?
‏טוב, לא פרסמו את התוצאות.
‏מסיבה כלשהי, לא חשפו את התוצאות.
‏מה שאנחנו כן יודעים הוא שבשנים הבאות,
‏הפחיתו באופן רשמי ‏באמינות האותנטיות של השיניים.
‏ועד היום, ספרי ההיסטוריה ממשיכים להתעקש
‏שאף גזע אנושי לא הגיע למלטה ‏עד לפני כ-7,900 שנים.
‏למה הארכאולוגיה מתנגדת כל כך ‏לרעיון של בני אדם קדומים יותר?
‏שינוי פרדיגמה הוא לא עסק פשוט.
‏כשגישה מסוימת
‏הופכת לעיסוק של קבוצת מלומדים בתחום מסוים,
‏מסרבים בתוקף לשחרר אותה,
‏נאחזים בה כעניין קיומי,
‏וכל התקפה על הפרדיגמה
‏הופכת להתקפה אישית נגדם, ‏והם מגינים עליה בתוקף.
‏מתוך סקרנות לפתוח בחקירה משלו,
‏ב-2016, ד"ר מיפסוד שילם מכספו ‏על ניתוח חדיש של השיניים.
‏הן נבדקו על ידי שלושה ‏מהאנתרופולוגים הפיזיים
‏הטובים ביותר בעיניי… ‏-כן.
‏…והם אישרו שאלה שיני ניאנדרטלים.
‏כן.
‏אלה ראיות לפעילות אנושית בזמן עידן הקרח.
‏מה זה עושה לכל הסיפור של מלטה?
‏זה מזיז את התאריכים ‏לתקופה קדומה הרבה, הרבה יותר.
‏כן.
‏מוכרחים להציג מחדש פרק נוסף.
‏כן.
‏אם בני דודינו, הניאנדרטלים, הגיעו למלטה,
‏זו הוכחה לכך שהגשר היבשתי ‏שימש בני אדם קדמונים
‏ויכול להיות שתרבות נוספת מעידן הקרח
‏הותירה פה גם היא את חותמה.
‏לפי דעתי, הראיות לציוויליזציה ‏קדומה בהרבה במלטה משכנעות מאוד,
‏והן לא מסתכמות רק בכמה שיניים.
‏אני רוצה להראות לכם משהו ‏שראיתי לפני 25 שנים
‏כשביקרתי במלטה לראשונה,
‏חקוק באבן היסוד של האי עצמו.
‏זו תופעה שניתן למצוא בכל רחבי האיים האלה.
‏ערוצים מקבילים מחורצים ‏החצובים עמוק באבן הגיר העתיקה.
‏יש כמעט 35 ק"מ של תלמים כאלה,
‏שהרבה פעמים חוצים זה את זה כמו פסי רכבת.
‏ארכאולוגים מהזרם המרכזי מעריכים שהם
‏בני כ-2,600 שנים ולא הרבה יותר,
‏אבל הם מעולם לא נחקרו לעומק.
‏אין בהם סימנים ברורים של כלי עבודה
‏והם גם לא תוצאה של שום תהליך טבעי מוכר.
‏הן בהחלט מעשה ידי אדם.
‏למרות שלא לגמרי ברור איזו מטרה הם שירתו.
‏הדעה הרווחת היא שזה היה ‏סוג של נתיב תחבורה עתיק.
‏משם השם הפופולרי שלהם, "תלמי עגלה".
‏אבל הנה מה שמסקרן אותי.
‏התלמים האלה לא מופיעים רק על האדמה.
‏חלקם נמשכים לתוך הים.
‏הנה זוג שנחבא מתחת לכביש מודרני,
‏אבל נעלם לימיני, מתחת למי הנמל.
‏ברור שיצרו אותם לפני שפני המים כיסו אותם.
‏במהלך השנים, מצאתי ועקבתי אחרי ‏חריצים מעשה ידי אדם נוספים כאלה מתחת למים,
‏והסרטתי אותם עד קילומטר מהחוף, ‏ועד לעומק של 25 מטר.
‏מי שיצר אותם ודאי עשה זאת
‏כשהחלק הזה של קרקעית הים ‏עדיין היה מעל לפני המים,
‏לפני יותר מ-12,000 שנים, ‏בעידן הקרח האחרון.
‏- איטליה - סיציליה - מלטה -
‏זה גורם לי לתהות ‏עוד כמה מהפרהיסטוריה המלטזית
‏חבויה מתחת לגלים?
‏כמה מבנים מעשה ידי אדם נוספים,
‏אולי אפילו מקדשים מגליתיים, ‏עדיין מחכים להימצא?
‏הסיבה שאני מאמין ‏שאינטליגנציה עתיקה עמוקה יותר
‏עומדת מאחורי המקדשים האלה במלטה
‏היא שהם מורכבים בהרבה ‏מכפי שהם נראים במבט ראשון.
‏מתחת לחופה שמגינה עליו מאיתני הטבע
‏עומד אחד מהמקדשים ‏המרהיבים ביותר של מלטה, מניידרה.
‏- מניידרה -
‏הכיסוי העתידני והמודרני שלו ‏מנתק אותו מהשמיים,
‏וזה חבל,
‏משום שמי שבנה את מניידרה,
‏אחז בהבנה מפותחת להדהים של הקוסמוס,
‏עובדה שהארכאולוגים של מלטה ‏לא מערערים עליה.
‏אנחנו יודעים שהם שמו לב לזריחת השמש
‏ולמיקומם של כוכבים מסוימים.
‏ושהם שילבו חלק מהתצפיות האלה
‏בארכיטקטורה.
‏הבונים של מניידרה ‏חשבו על דרך גאונית לעקוב אחרי השמיים.
‏במועד השיווי באביב ובסתיו,
‏ה-21 במרס וה-21 בספטמבר בהתאמה,
‏קרני השמש העולה ‏חוצים במדויק את הכניסה למקדש
‏ומציפים את השקעים העמוקים ביותר ‏של המקדש הפנימי באור.
‏במאורעות האלה, פנים המקדש
‏היה זורח ומתעורר בדרך קסם לחיים.
‏וזה לא הכול.
‏בזריחה במועדי ההיפוך הקיצי והחורפי,
‏הימים הארוכים והקצרים ביותר בשנה,
‏הקרנה ייחודית אחרת של אור
‏מאירה בדיוק את קצוות המגליתים
‏שמשמאל ומימין לפתח.
‏התופעה הזו רחוקה מלהיות מיוחדת ‏במבנים עתיקים.
‏למעשה, הפירמידה הגדולה של צ'ולולה…
‏- הפירמידה הגדולה של צ'ולולה ‏מקסיקו -
‏והפירמידות שמתחתיה, ‏כולן פונות היישר לעבר השמש השוקעת
‏בנקודת ההיפוך הקיצית.
‏ואתרים מגליתיים אחרים ‏ברחבי העולם מתגאים בכיוונים דומים.
‏- סטונהנג' ‏בריטניה -
‏כמו סטונהנג'
‏או מקדש כרנכ שבמצרים.
‏- כרנכ ‏מצרים -
‏פה, במניידרה, ‏הקדמונים יצרו את המבנים הענקיים האלה
‏כדי לחגוג את האיחוד בין השמיים והארץ.
‏למעשה, מניידרה והמקדשים האחרים
‏עשויים להיות חלק ‏מפרויקט אסטרונומי קדום גדול בהרבה.
‏פרויקט שאם קיומו יוכח,
‏ישכתב את ציר הזמנים המקובל ‏של הפרהיסטוריה של מלטה.
‏החוקרת והמחברת ההולנדית לני רידג'יק
‏חקרה כל אחד מהמקדשים המגליתיים של מלטה
‏ולמדה בדקדוק את הכיוונים שלהם.
‏להפתעתה הגדולה,
‏אף אחד מהמקדשים האחרים של מלטה ‏לא מכוון לאף נקודת היפוך או נקודת שיווי.
‏אבל הם גם לא פונים ‏לשום מאפיין גאוגרפי אחר באזורם.
‏למעשה, אין שני מקדשים שפונים לאותו כיוון.
‏- גוזו - מלטה -
‏אין שני כיוונים דומים.
‏זה בפני עצמו דבר די מדהים. ‏-זה מאוד, מאוד מוזר.
‏- לני רידג'יק - מחברת, ‏"סיריוס: כוכב המקדשים המלטזים" -
‏היית מצפה שלתרבות מקדשים,
‏כמו כנסייה או מסגד, תהיה העדפה.
‏למה שמניידרה יהיה המקדש היחיד ‏שמכוון אל נקודות ההיפוך?
‏האם המקדשים האחרים של מלטה ‏נבנו גם הם לעבר משהו שמיימי?
‏ואם כן, לעבר מה?
‏צריך לחפש עיקרון.
‏אז צריך לדעת קצת על ארכאואסטרונומיה.
‏כלומר, האסטרונומיה של הקדמונים.
‏יש תזוזה מרתקת בשמיים שרק מעט מודעים אליה,
‏ויש לה שם. נקיפה.
‏בניגוד למה שרובנו חושבים, ‏כדור הארץ אינו ספרה מושלמת.
‏למעשה, הוא בולט מעט בקו המשווה.
‏התוצאה?
‏בגלל כוח המשיכה של השמש והירח,
‏כדור הארץ מתנודד קצת כשהוא סובב על צירו.
‏הנקיפה הזו משנה את נוף שמי הלילה שלנו ‏עם השנים,
‏וגורמת לקבוצות כוכבים מרוחקות להיראות ‏כאילו הן משנות את מיקומן בצורה שיטתית.
‏כל פני השמיים זזים כך, מעט מאוד.
‏זה שינוי של מעלה אחת בלבד
‏במיקום העלייה והשקיעה ‏של כל כוכב נתון אחת ל-72 שנים.
‏אז אם בנית את המקדשים האלה ‏כך שהם יורו על כוכב מסוים,
‏במהלך מאות שנים,
‏הכיוון של המקדשים האלה היה משתנה, ‏בדיוק כפי שאנחנו רואים במלטה.
‏- גוזו - מלטה -
‏אבל קיימת בעיה.
‏ציר הזמנים הרשמי…
‏- 3,600 לפנה"ס -
‏טוען שכל המקדשים במלטה נבנו לפני בין 5,600
‏ל-4,500 שנה.
‏- 2,500 לפנה"ס -
‏ומהסתכלות על מיקום הכוכבים הכי בוהקים
‏שניתן היה לראות בשמיים בכל התקופה ההיא,
‏אף אחד מהם לא נראה כאפשרות סבירה.
‏הייתה מעין סלידה רצינית
‏מהאפשרות לשקול משהו ‏מחוץ לתיאוריה הקונבנציונלית.
‏לחזור לתקופה מוקדמת משהמקדשים
‏נבנו לכאורה. ‏-בדיוק.
‏אבל באמצעות תוכנה חדשנית
‏שעוקבת אחר תזוזת הכוכבים לאורך אלפי שנים,
‏לני הצליחה להחזיר את שמי הלילה ‏אחורה כמו שעון,
‏בחיפוש אחר כוכב יחיד נראה לעין ‏שמיקומו מתאים לכל המקדשים.
‏ולא רק בתקופה שבה הם כביכול נבנו,
‏אלא בכל נקודה בעבר.
‏בדקתי ובדקתי, ופתאום זה הופיע.
‏המקדשים פנו אל עבר כוכב אחד.
‏הכוכב הזה הוא סיריוס, ‏הידוע גם כ"כוכב הכלב".
‏הוא עובר דרך הכניסות ‏של כל המקדשים באיזושהי נקודה בזמן.
‏כל המקדשים מתאימים לו. כל אחד ואחד מהם.
‏וסיריוס, כמובן, הוא כוכב מרהיב במיוחד.
‏אם אני צודק, הוא היה הכוכב הכי בוהק.
‏הכי בוהק בהחלט. הוא בוהק ‏פי שניים יותר מהכוכב השני הכי הבוהק.
‏התיאוריה של לני הייתה מסבירה גם
‏מדוע האסטרונומים הקדומים האלה ‏בנו כל כך הרבה מקדשים.
‏כשסיריוס שינה את מיקומו במשך הזמן,
‏הוא יצא מקו הראייה של כל המקדשים,
‏מה שהכריח את הארכיטקטים ‏לבנות מקדש חדש הפונה לכיוון מעט שונה.
‏- גוזו - מלטה -
‏בגלל הנקיפה, לא היה ניתן ‏לראות ממלטה את סיריוס במשך אלפי שנים,
‏עד שתנודת כדור הארץ ‏החזירה אותו בצורה מרהיבה לנוף השמיים,
‏לפני כ-11,000 שנים.
‏והמקדש שכיוונו התאים להופעה המרהיבה הזו
‏אחרי היעדרות ארוכה, ‏הוא מקדש פשוט בשם חג'ר אים.
‏- חג'ר אים -
‏הוא גם אחד מהמקדשים הקטנים ביותר.
‏הם התחילו במשהו קטן מאוד,
‏ולאורך אלפי שנים… ‏-כן.
‏…הם סיימו עם המקדש הגדול ביותר.
‏אפשר לומר, הקתדרלה,
‏שהיא ג'גנטיה.
‏אבל אם לני צודקת,
‏זה אומר שהפרויקט המגליתי של מלטה ‏התחיל אלפי שנים
‏לפני שחקלאי עידן האבן מסיציליה הגיעו לאי…
‏- 5,900 לפנה"ס -
‏- 9,000 לפנה"ס -
‏והוא היה מוכרח להיות מעשה ידי תרבות ‏בעלת ידע עצום באסטרונומיה
‏ומיומנויות ארכיטקטורה מתקדמות.
‏לגבי השאלה מדוע הם בחרו ‏להעניק לסיריוס כבוד כזה…
‏זה עשוי להיות פשוט
‏משום שהוא היה הכוכב הכי בוהק ‏בשמי הלילה באותה תקופה.
‏אבל יכול להיות שיש כאן מעבר לכך.
‏הכוכב, סיריוס, בעל תפקיד חשוב
‏גם באגדות של תרבות עתיקה גדולה נוספת,
‏מצרים העתיקה,
‏שם שייכו לו את ההצפה השנתית של הנילוס ‏ואת השנה החדשה,
‏והוא היה הסמל של האלה הגדולה שלהם, איזיס.
‏וזה לא הקשר המעניין היחיד
‏בין מצרים העתיקה למלטה העתיקה.
‏סירות דיג מלטזיות ‏מעוטרות לפי המסורת בסמל בולט…
‏השאול מהמיתולוגיה המצרית…
‏עין הורוס.
‏הדייגים מאמינים ‏שהיא מעניקה להם בריאות, שגשוג
‏ומעל לכול, הגנה.
‏אותו סמל בדיוק
‏שימש לאותו תפקיד בדיוק במצרים העתיקה.
‏מסקרן שהמסורת הזו מחברת ‏בין מלטה למיתוס המפורסם ביותר של מצרים,
‏סיפורם של ההורים של האל הזה, הורוס…
‏אוזיריס ואיזיס.
‏בעת הקדומה, האל החכם אוזיריס ‏ירד לארץ מצרים
‏כדי לשלוט עם אחותו, איזיס,
‏אבל הנתינים היו בלתי מתורבתים ופורעי חוק.
‏אז אוזיריס הביא להם תרבות,
‏הקים שלטון חוק ולימד אותם חקלאות.
‏אז הוא השאיר את איזיס לשלוט במצרים ‏כשהוא טייל בעולם
‏ולימד אנשים מארצות אחרות את אותם כישורים.
‏את המיתוס הזה, של גיבור מתרבת נודד,
‏אני מזהה ממסעותיי שלי.
‏הסיפור של אוזיריס ‏דומה לזה של קצלקואטל במקסיקו,
‏ולגיבורים מתרבתים אחרים מסיפורים עתיקים.
‏מורים חכמים שהגיעו אחרי אסון נורא,
‏חלקו את מתנות הציוויליזציה,
‏הראו לאנושות איך לבנות מבני אבן אדירים,
‏הביאו להם את החקלאות ‏ולימדו אותם על הכוכבים.
‏האם יכול להיות שמיתוסים כאלה, ‏דומים כל כך מתרבויות רבות ושונות כל כך,
‏עשויים להגיע ממקור יחיד?
‏אם הדמויות המזוקנות ועטויות הגלימות האלה, ‏מהמזרח הקרוב,
‏לאמריקה, לים התיכון,
‏מקורן בתרבות עתיקה יחידה,
‏זה אומר שבזמן שאבותינו הציידים-לקטים
‏היו טרודים בהישרדות עידן הקרח,
‏היו אנשים שהקיפו את כדור הארץ
‏וחלקו את כישוריהם המתקדמים עם אחרים.
‏ואני מאמין שקיימת הוכחה לכך על אי אחר,
‏שבדיוק כמו מלטה, ‏כמעט טבע בסוף עידן הקרח האחרון,
‏הרחק, במי הקריביים הכחולים.
‏אם תרבות מפותחת נבלעה בים לפני 11,600 שנה,
‏אולי עדיין אפשר למצוא ‏ראיות לקיומה מתחת למים.
‏בואו נדבר על אטלנטיס.
‏תרגום כתוביות: אריאן הד