A NETFLIX SOROZATA
Amnéziától szenvedő faj lennénk?
Lehet, hogy elfelejtettük a történetünk egy fontos részét?
Graham Hancock vagyok,
és sok régész utál, amiért ki akarom deríteni ezt.
Egy elveszett civilizáció gondolata a jégkorszakból
rendkívül fenyegető a mainstream régészetnek,
mert kirántja a talajt az egész tudományág alól.
Elveszi az alapjait.
Ez engem nem érdekel.
Vannak emberek, akiknek olyan nagy hatásuk van,
PODCAST-HÁZIGAZDA
hogy megváltoztatják a nézőpontunkat.
Graham Hancock olyasvalaki,
aki a sértések ellenére…
NEVETSÉGES ELMÉLETEK
…és az őt becsmérlők ellenére…
SZEMÉT
…folytatja tevékenységét.
Engem az érdekel, hogy tanuljak a múltból,
hogy eloszlassam a ködöt, ami körülveszi az őskort.
A köd a dokumentumok hiányából ered.
Bizonyítékfoszlányokból kell képet alkotnunk a múltunkról.
Népi történetekből, legendákból, mítoszokból.
Ezek számomra mind fontos bizonyítékok.
És az egyik legrejtélyesebb és legtöbbet felfedő őskori mítoszt
Mexikó ősi kultúráin keresztül kapjuk meg.
TÚLÉLŐ A KÁOSZ IDEJÉN
Az elveszett civilizáció utáni
kutatásom során sok termékeny völgyre és fortyogó vulkánra akadtam.
CSENDES-ÓCEÁN - MEXIKÓ - MEXIKÓI-ÖBÖL
Mexikóvárostól keletre járunk.
MEXIKÓVÁROS
A Puebla térségben van az ország legrégebbi lakott városa, Cholula.
Napjainkban modern metropolisz, több mint 100 000 lakossal,
de ősi titkot rejt a szívében.
A történelmet a győztesek írják.
Ez Mexikóban különösen igaz.
Amikor a spanyol konkvisztádorok Cholulába érkeztek 1519-ben,
lemészárolták a lakóit,
és nem csak a kultúrájukat pusztították el,
hanem az őket megelőző
ősi kultúrák szinte minden nyomát is.
De mindent nem tudtak eltörölni.
A konkvisztádorok azt hitték, hogy ez a domb mindössze ennyi, egy domb,
ezért egy templomot építettek rá.
De ez a domb nem csak egy természeti képződmény, aminek gyakran hiszik.
Valójában ez a leghatalmasabb emlékmű, amit valaha építettek a világon.
És nagy eséllyel mégse hallottak róla.
Ez a cholulai nagy piramis.
CHOLULA NAGY PIRAMISA
Több évszázadnyi elhanyagolás és fosztogatás
után lehetetlen megérteni,
milyen hatalmas volt, ami egykor itt állt.
De van róla sejtésünk, hogy nézhetett ki fénykorában.
Úgy becslik, hogy a cholulai nagy piramis
legalább 65 méter magas volt.
A bizonyítékok azt sugallják, hogy eredetileg
az eső és az áradások ősi mexikói istenének szentelték,
akit az aztékok Tlaloc néven ismertek.
Főleg sárból és vályogtéglákból építették,
és bár nem volt olyan magas, mint a gízai nagy piramis,
közel háromszor akkora területen terült el,
alapja 400-szor 400 méteres volt,
nagyjából 30 focipályának felelt meg,
így ez lett a legnagyobb emlékmű,
amit valaha építettek.
A régészek hamar megállapították,
hogy a piramis építését úgy nyolc évszázaddal ezelőtt fejezték be.
Kr. u. 1200 környékén.
De amikor elkezdtek alagutakat ásni a szerkezeten keresztül,
letaglózta őket, amit bent találtak.
Szürreális élmény leereszkedni
a világ legnagyobb piramisába.
Belül gyönyörű freskók láthatóak,
amelyek mitikus jeleneteket és lényeket ábrázolnak…
és szívfájdító betekintést kaphatunk az építkezés szintjeibe.
De vajon a legnagyobb rejtélyre is kínálnak választ?
Lehet, hogy ez egy globális örökség
része, amit egy ősi, fejlett civilizáció hagyott hátra?
Csatlakozott hozzám a cholulai piramisok egyik legnagyobb szakértője,
Geoff McCafferty, a Calgary Egyetem antropológusa és régésze.
A világon valaha épült leghatalmasabb emlékmű
szívében állunk.
CALGARY EGYETEM
Szinte olyan érzés, mintha egy templomba lépnék be.
Érezhető ennek az erőnek az aurája.
Ezeket az alagutakat mexikói régészek ásták.
Nyolc kilométer hosszúak.
- Ez hihetetlen. Nyolc kilométer? - Igen.
Ezeknek az alagutaknak
köszönhetően lenyűgöző felfedezést tettek.
A cholulai piramis mindössze a legújabb
egy egész sornyi rejtett piramis közül, amik a mélyben vannak elrejtve.
Belül egy még régebbi piramis áll,
ami nagyjából Kr. u. 800-ban épülhetett.
Azalatt pedig egy másik,
ami úgy 200-500 évvel lehet idősebb.
Míg legvégül, akár egy matrjoska-babában,
eljutunk ahhoz, amit az első és egyben legrégebbi piramisnak vélünk.
Lenyűgöző építmény. 120 négyzetméteren terül el, és 17 méter magas.
Mikor kezdték az építkezést?
A legkorábbi bizonyíték a szertartási terület építéséről
úgy Kr. e. 500-ból való.
Nagy méretű piramis volt.
Aztán idővel kibővítették,
egy nagyobb épületet emeltek a tetejére.
Ezt a piramisépítő projektet bizonyára több generáció végezte,
1700 éven keresztül, talán még tovább,
ezt ma már a régészek is elismerik.
Ám a modern tudósok
gyakorlatilag semmit nem tudnak az eredeti építőkről,
vagy hogy miért pont itt építették meg.
Engem pontosan ezek érdekelnek.
Nem érzi, hogy talán valami hiányzik
az ősi Mexikó régészetéből és történelméből?
Nem szeretnék túl drámai lenni,
de ha jobban megértenénk Cholulát,
alapjaiban megváltozna a nézőpontunk Közép-Amerika történelméről.
Ez egy fekete lyuk.
Egy lyuk a mexikói történelemben.
Maga szerint volt itt valami, mielőtt megépült az első piramis?
A piramist egy fontos forrás fölé építették.
Igen.
A forrás egy átkelőhelyet képvisel a túlvilágra,
ezért nyilvánvalóan egy fontos, szent hely volt,
és itt végezték a szertartásokat.
Nem véletlen, hogy a piramist
választották a további építkezés alapjául.
Ellenkezőleg, szerintem ez kulcsfontosságú nyom
az eredeti építők motivációjának megértéséhez, mert olyan témát
ismétel, ami a világ minden táján előfordul.
GUNUNG PADANG, INDONÉZIA
Már találtunk bizonyítékot
egy hasonló teraszos piramisra Indonéziában, a Gunung Padangnál, aminek
szintén egy szent forrás van a szívében.
Ezt a sémát nem csak Mexikóban vagy Indonéziában fedezhetjük fel.
Ez történt a gízai nagy piramis
föld alatti kamrájában is.
A GÍZAI NAGY PIRAMIS EGYIPTOM
Véleményem szerint az volt az első szent hely a Gízai-fennsíkon,
és a piramisokat később építették fölé tiszteletből.
A Nap-piramis Teotihuacánban egy természetes barlang fölött áll.
TEOTIHUACÁN MEXIKÓ
Átalakították,
aztán építettek fölé egy piramist.
De az első dolog maga a hely volt,
a szent hely, és a piramissal jelölik meg.
Egy hellyel kezdődik,
amit valamilyen okból szentként tisztelnek,
aminek olyan vonzereje volt, amit éreznek
az emberek, és ezért fontosnak tartották.
A cholulai nagy piramis egy másik fontos tulajdonságban is
egyezik a világ többi piramisával.
Rejtett kamrákról árulkodik.
Nem sokkal a spanyolok megszállása után
egy megbízható szemtanú, a sahagúni Bernardino atya
azt jegyezte fel, hogy a cholulai piramis belül tele volt bányákkal és barlangokkal.
A modern kutatók ezt ma már igazolták.
Az egyik volt régész azt derítette ki, hogy valahol a piramisban
volt egy terem.
Ahova alagutak vezettek.
De nem írtak róla.
Nem tudom, most mi a helyzet.
- Ez eléggé szívfájdító. - Gondolja?
Tartottak már ásatást ott? Próbálták azóta feltárni?
Nem tudok róla.
Miért nem tértek vissza a belső kamrához?
Milyen titkot rejthet
az eredeti építők szándékairól?
Bárhogy legyen is, a tény, hogy a cholulai nagy piramisban
van egy rejtett kamra,
akárcsak a rokonainál…
GUNUNG PADANG INDONÉZIA
GÍZAI NAGY PIRAMIS EGYIPTOM
…egy újabb közös tulajdonság az építmények között.
De ez nem minden.
Azt már leszögeztük, hogy az építmény
a nyári napéjegyenlőségkor lenyugvó
- Naphoz van igazítva. - Így van.
A Nap két nyugati vulkán között nyugszik le,
úgyhogy ez egy napéjegyenlőséghez kötött elhelyezés.
Tudjuk, hogy az őslakos Közép-amerikaiak sokat tudtak a csillagászati ciklusokról.
Ahogy az ókori egyiptomiak is, akik a gízai piramist úgy építették,
hogy a valódi északhoz igazodjon.
A tény, hogy az ókori piramisok,
amiknek az építői nem találkoztak egymással,
ilyen sok mindenben egyeznek, igen rejtélyes.
Csupán egybeesés lenne?
Én nem hinném.
A régészek elfogadott nézete az,
hogy a piramisokat azért építették így,
mert ez a legegyszerűbb építési forma.
URI ZIKKURAT IRAK
EL TAJÍN MEXIKÓ
A gond az, hogy ezekhez az épületekhez mindenhol
spirituális fogalmak párosulnak.
Mi történik velünk a halál után?
Ez a piramisokhoz kapcsolódó téma,
legyenek azok akár Mexikóban,
vagy az ókori Egyiptomban,
Kambodzsában, Indiában.
Ez a részlet nem egyezik az eddig elfogadott nézettel, miszerint
a civilizációk egymástól függetlenül…
MEROÉI PIRAMISOK SZUDÁN
…építették őket.
CHICHÉN ITZÁ MEXIKÓ
EL TAJÍN MEXIKÓ
Számomra ez azt súgja,
hogy valami másról is szó volt.
Lehetséges, hogy egy rendkívüli terv kibontakozását látjuk?
Egy elveszett globális civilizáció örökségét,
ami az inspiráció magjait biztosította, amelyből
később számos civilizáció nőtt ki.
Ez a lehetőség felveti a kérdést,
hogy a piramisépítő projekt Cholulában
lehet-e sokkal régebbi, mint ahogy a legtöbb régész hiszi.
És a kormeghatározás?
Ismerjük a legkorábbi időszakokat?
Nem. Találtunk kerámiákat, amik hasonlóak a mexikói völgyben találtakhoz,
amik úgy Kr. e. 1000-ből valók.
Ez elég, hogy biztosak legyünk a történetben?
Nem, szerintem semmiképp sem.
És még rengeteg munkát kell végezni
Mexikó őskorával kapcsolatban.
Nem vitatom a régészeti bizonyítékot,
ami a cholulai nagy piramis
építésének idejét 2300 évvel
ezelőttre datálja, de ennél régebbi piramisok is vannak Mexikóban.
LA VENTA-I PIRAMIS
CUICUILCÓI PIRAMIS
Engem az érdekel, ami ezeket alátámasztja.
Amikor 1519-ben megérkeztek a konkvisztádorok,
a cholulai nagy piramist elhanyagolták az őslakosok.
De amikor rájöttek, hogy ez sokkal több egy dombnál,
és elgondolkodtak, hogy ki építette,
a helyiek lenyűgöző legendát meséltek nekik.
A mítosz szerint
a cholulai nagy piramis óriások munkája volt.
Egyszer régen óriások éltek az ősi Mexikóban,
de az esőisten, Tlaloc dühös lett rájuk, és özönvizet küldött a pusztításukra.
Csak heten élték túl a katasztrófát.
Mivel féltek egy második ártól, a Xelhua nevű óriás, akit építészként ismernek,
elment Cholulába,
és az ott élők segítségével
egy hatalmas, mesterséges hegyet épített téglából,
egy piramist,
és Tlaloc, az esőisten imádatának szentelte.
A régészek ezt csak mesének tartják,
de ha figyelmen kívül hagyjuk, fennáll
a veszélye, hogy nem veszünk észre
pár fontos nyomot a hely eredetéről.
Talán az építész,
aki megjelent Cholulában az árvíz után,
nem igazi óriás volt,
hanem egy intellektuális óriás
egy elveszett, fejlett civilizációból.
Nem lesz könnyű bizonyítékot találni,
főleg azért, mert Cholulában az ősi emlékművek gyakran közvetlenül
a náluk is régebbi épületek fölé épültek,
ezzel elfedve az eredetüket.
Nagyjából két órára északnyugatra
egy másik bámulatos hely adja a következő nyomot.
Ennek az egyedi alakú dombnak a tetején áll
egy ősi azték komplexum, amit Texcotzingóként ismernek.
Itt, Texcotzingóban ismét egy piramist találunk,
ezúttal a Föld saját alkotását.
Könnyű megérteni, ez a hely
miért bírt ilyen vonzerővel az ősiek között.
A piramisok egyértelműen fontosak voltak akkor.
A 15. században
az aztékok bámulatos hálózatot építettek kertekből, teraszokból és tavakból.
Ezeket elmésen kialakított csatornák táplálták,
amelyek a hegy tetejéről hozták le a vizet egy víztározóból.
Mint Szemiramisz függőkertje, csak Közép-amerikai stílusban.
De a kutatásaimból érdekes módon kiderült,
hogy az egészet ugyanannak az ősi istennek szentelték,
akinek a legkorábbi cholulai piramist is.
Tlalocnak, az esők és áradások istenének, akinek a hívei megelőzték az aztékokat is.
A régészek szerint az aztékok
voltak az elsők, akik felfigyeltek Texcotzingóra,
de lehetséges, hogy ez a hely sokkal régebbi?
A konkvisztádorok biztosra vették,
hogy Texcotzingo az aztékok munkája volt,
és a régészek is ezt mondják.
De mi van, ha az aztékok csak felújították és kibővítették azt,
amit egy sokkal ősibb civilizáció épített?
Marco Vigato szerző szerint a bizonyíték arra utal, hogy pontosan ez történt.
SZERZŐ, ATLANTISZ BIRODALMAI
A helyszínt egyértelműen átépítették.
Egy nagyon kemény porfír követ használtak.
Ha körbenézünk a területen,
azt láthatjuk, hogy néhány felület mállani kezdett.
A terület bizonyos részei erózió nyomait mutatják,
ami évezredeken át tarthatott,
ha azt is számításba vesszük, hogy ez rendkívül kemény kő.
Szóval maga szerint az aztékok, akik később érkeztek,
legalább részben átdolgozva találták a területet,
majd továbbfejlesztették?
Úgy van.
Radikális gondolat.
Egy sokkal régebbi kultúra faragta volna
a szokatlanabb részleteket a domb oldalán?
Mint például ezt a szétmállott megalitot a földön.
És ezt a kőbe vájt kamrát.
Ez szinte biztosan az aztékok előttről származik.
Egyszerűen újra felhasználták.
Ezt a konklúziót sok régész vitatná,
de relevánsabb bizonyítékunk is van.
Nem messze, egy kiszáradt folyómederben, a hegy lábánál,
egy hatalmas szobrot találtak Tlaloc esőistenről.
Az egész amerikai kontinens legnagyobb egy darabból faragott szobra.
A régészek úgy Kr. u. 700-ra datálják,
sokkal az aztékok uralma előttre.
Ez bizonyítja, hogy Tlalocot, az esőistent
már korábbi kultúrák is imádták ezen a területen,
talán különböző neveken,
közel ezer évig, talán még tovább.
Sőt, Tlaloc, mint mitológiai szereplő
egészen visszanyúlik
az ősi Mexikó legkorábbi ismert kultúráiig.
És nincs egyedül.
TALÁLUNK UTAT, VAGY ÉPÍTÜNK EGYET
A globális árvíz, amit az esőisten küldött, megalapozta
a mexikói mitológia legérdekfeszítőbb alakjának megjelenését.
Quetzalcoatlét.
A nagy árvíz után
egy keleti idegen kötött ki Mexikó partján
egy evező nélküli hajón, amit a legenda szerint kígyók húztak.
A neve Quetzalcoatl volt,
ami „tollas kígyót" jelent.
Ő tanította a követőivel a helyieket mezőgazdaságra és állattenyésztésre.
Törvényeket adott nekik,
építészetet, asztronómiát és művészeteket tanított nekik.
Istenségként imádták.
Miután azonban erőszakkal száműzték a mexikói háborúisten követői,
Quetzalcoatl keletre hajózott, de megígérte, hogy egy nap visszatér.
Quetzalcoatl legendáját generációkon át mesélték, egészen máig.
Nagy szakállúként írják le.
Úgy tűnik, egy külföldi volt, az óceánon túlról,
és ő hozta a civilizáció ajándékait.
Elképesztőnek találom, milyen gyakran hallottuk ezt a történetet
olyan kultúráktól, akiknek állítólag nem volt kapcsolata Mexikóval.
Mindig egy hatalmas katasztrófával kezdődik.
A világ sötétségbe borul, árvizek és káosz mindenütt.
A társadalom összeomlik.
És akkor a sötétségből előbukkan egy alak, akinek megvan a tudása ahhoz,
ami szükséges egy civilizáció megteremtéséhez.
És ez az alak megtanítja a katasztrófa letört túlélőinek
újraépíteni a civilizációt.
Az ókori görög mitológiában Prométheusz titán volt az,
aki egy nagy árvíz után megosztotta az emberekkel a tűz titkát.
A dél-amerikai Andokban
az inkák előtti civilizáció egy köpenyes, szakállas alakról ír, Viracocháról,
aki a nagy tóból emelkedett ki…
…és csodálatos kőművességet tanított a helyieknek,
melynek nyomai ma is állnak.
A Csendes-óceán térségében a polinéz legendák Mauiról szólnak,
aki felhúzta a szigeteiket a tengerfenékről,
megtanította a szigetlakókat kőeszközökkel dolgozni,
és megfőzni az ételüket.
A régészek azt mondják, ezek a civilizáló hősök
csak az ősiek kidolgozott legendáinak szüleményei, de én nehezen tudom
figyelmen kívül hagyni a hasonlóságokat.
Mi van, ha ezek a beszámolók egy fejlett civilizáció túlélőit írják le,
amely odaveszett az árvizekben és tüzekben,
amikről tudjuk, hogy tényleg megestek?
Mexikó mítoszai,
és különösképp Quetzalcoatl története
épp egy ilyen apokaliptikus pillanathoz kötődnek.
És Marco úgy hiszi, ezt meg is örökítették,
mindössze néhány órányira Mexikóvárostól,
Xochicalco ősi templomai között.
Akár Cholulát, ezt a várost is eredetileg egy őslakos nép építette
a hetedik században, és róluk is keveset tudunk.
Itt található két nagy piramis maradványa.
Az egyiket az esőistennek szentelték,
a másodikat pedig Mexikó civilizáló hősének, Quetzalcoatlnek.
Azért jöttem, hogy többet tudjak meg ezekről az úgynevezett mitikus alakokról.
A régészek számára a mítoszok hóbortosak és töredékesek.
Figyelmen kívül hagyják őket a múlt rekonstruálásánál.
De itt, Xochicalcóban néhány kutató úgy látja, valaki
maradandó feljegyzést akart
hagyni az ősi Mexikó egyik legfontosabb mítoszáról.
Egy feljegyzést, ami szerintük megőrzi az őskor egy elfeledett részét.
Quetzalcoatl templomának négy oldala köré
kidolgozott véséseket készítettek
az istenségről tollas kígyó formában.
Egyértelműen fontos alak volt már Kr. u. 700-ban is,
de Marco úgy hiszi, ezek a kőbe vésett díszítések
felfedhetnek pár hiányzó részletet az eredetéről.
Mi teszi különlegessé?
Ami a piramis alsó részén van,
az Quetzalcoatl megérkezésének reprezentációja,
ami a piramis három oldalán…
- Aha. - …bontakozik ki.
Míg végül elérünk az első fontos képhez, ehhez.
Itt pedig egy lángoló templomot látunk.
Ezek füstoszlopok, vagy lángnyelvek.
- Mintha égne. - Igen, pontosan.
És a körülötte tekergő kígyó?
Azt hogy értelmezné?
Nos, ez itt a kígyó farka.
- Igen. - A lángoló templom köré tekeredik.
Majdnem úgy néz ki, mint egy hullám,
ami a templom oldalának csapódik.
Ezt tekinthetjük egy sziget ábrázolásának is.
Tehát a maga értelmezésében van egy templom,
ami lángol, és hullámok mossák el?
- Pontosan. - Értem.
Mondja, maga hogy értelmezi ezt!
Itt van ez az egyértelműen nagy hatalmú ülő alak.
Aki mintha egy kígyókból álló tutajon ülne,
ami a lángoló templomtól megy el.
Itt a katasztrófa ábrázolását látja,
ami egy bizonyos helyen történt, és Quetzalcoatl ennek a túlélője.
Itt van egy isten, aki egy elpusztított vidékről érkezik.
És itt érkezik meg Mexikóba Quetzalcoatl, a Közép-amerikai civilizáció
megalapítója.
Ez a krónika a nagyon távoli múltba nyúlik vissza.
Marco értelmezése, miszerint a templom vésései egy ősi apokalipszist ábrázolnak,
szembemegy minden régész véleményével.
De ez nem feltétlenül jelenti, hogy téved.
A tollas kígyó temploma úgy 1300 éves,
és a régészek joggal mondják,
hogy akkoriban nem volt globális kataklizma,
ami inspirálhatta volna a mítoszt.
De a lényeg nem ez.
A hagyomány egyértelműen sokkal régebbi a templomnál.
Hogy mennyivel? Senki se tudja.
De van egy őskori időszak, amire tökéletesen illik mindez.
A geológusok megerősítették, hogy volt egy ősi apokalipszis
úgy 12 800 éve, az utolsó jégkorszak végén,
katasztrófákkal és árvizekkel, és ennek itt is ugyanakkora hatása volt,
mint szinte mindenhol a világon.
Quetzalcoatl érkezése olyan régre visszanyúlhat?
Nem kérdőjelezem meg magát az építmény korát.
Itt csak egy sokkal régebbi történetet örökítettek meg.
Talán a régészetből az ötletek
kutatása hiányzik.
Talán túl sok figyelmet kap egy épület kora, és nem az,
hogy mit fejez ki.
Úgy van.
És ha hajlandóak vagyunk
a régészet által lefektetett határokon túlra tekinteni,
a mítoszok egyszerre logikussá válnak,
és nem kitalált események leírásai lesznek,
hanem egy elfeledett múlt igaz feljegyzései.
A régészek minden ilyen javaslatot elvetnek,
de én nem tudom nem észrevenni,
milyen elterjedtek ezek a történetek a civilizáló hősökről.
Néha istenekről szólnak, néha emberekről,
akik egy nagy katasztrófa után érkeznek.
Ők tanítják a mezőgazdaság,
az építészet és a csillagászat tudományát a túlélőknek.
Úgy vélem,
ezekben a mítoszokban megvannak egy elveszett civilizáció nyomai.
Hol volt ennek az elveszett civilizációnak a központja a katasztrófa előtt?
Rengeteg lehetőség van, amit sosem vettünk számításba.
Mert amint láttuk, az utolsó jégkorszak tetőpontján…
…a bolygó máshogy nézett ki.
SZUNDA - BENGÁLI-ÖBÖL - INDIAI-ÓCEÁN
De egy negyed világnyi távra további nyomok várnak.
Ott, akár Cholulában,
több tucat hatalmas templom áll, amiket állítólag
ősi óriások építettek
a Földközi-tenger szigetein, amik egykor nem is szigetek voltak.
És az utam ezután épp ide vezet,
egy hatalmas, kőbe vésett talányhoz.
Málta rejtélyes megalitjaihoz.
A feliratot fordította: Bozó Ádám