EN NETFLIX-SERIE
-Klar? -Ja.
-Okay. Sig til. -Optagelse et.
Hvordan vil du beskrive dig selv?
Hvordan jeg vil beskrive mig selv?
Du er blevet beskrevet som en pseudoarkæolog.
-Ja. -En som udvælger data.
Dine bøger læses af millioner, men forkastet af akademikere.
GRAHAM HANCOCK, SKØR?
Var det bevidst, at du gik op imod den akademiske verden?
For der er mange, der ikke vil høre det her.
Du har været i skudlinjen i årtier.
DEN SKJULTE HORISONT
Du har introduceret mig til nogle kontroversielle ideer…
ÆLDRE END DET SER UD
…som nu er underbygget.
Jeg hedder Graham Hancock.
Jeg er hverken arkæolog eller videnskabsmand.
Jeg er journalist.
Og det emne, jeg undersøger, er forhistorisk tid.
Min mistanke er, at mennesket er en art med amnesi.
Vi har glemt en utrolig vigtig ting fra vores fortid.
Og den vigtige, glemte ting
er en forsvundet avanceret civilisation fra istiden.
Jeg har ledt efter beviser på denne forsvundne civilisation i årtier
mange steder på kloden.
Vildt.
Nu er det mit mål at få ledetrådene til at give mening.
Det er yderst mærkværdigt.
Jeg vil vise beviser, der udfordrer det almindelige syn på historien.
Det går langt tilbage. Langt, langt tilbage.
Forhistoriske konstruktioner. Opført med overraskende finesse.
Det er det mest fantastiske arkæoastronomiske område i Nordamerika.
Afsløre fingeraftrykkene fra en forhistorisk civilisation.
Denne søjle er vores Rosettasten.
Sandsynligheden for at civilisationen opstod tidligere end vi troede,
bliver større.
Det kræver, at vi omskriver vores historie.
Ja.
Denne opfattelse gør selvfølgelig eksperterne oprørte.
De insisterer på, at de eneste mennesker, der eksisterede under istiden,
var primitive jæger-samlere.
Det gør mig automatisk til arkæologernes største fjende.
Hvorfor ikke bare sige: "Vi ved det ikke."
Og så er det fint.
Det er min opgave at komme med et alternativt synspunkt.
Der er måske en glemt periode i menneskets historie.
Men måske er den ekstremt defensive,
arrogante og nedladende attitude fra den akademiske verden
dét, der holder os fra at overveje den mulighed.
Jeg forsøger at omvælte historiens fremherskende teorier.
DEN STORE OVERSVØMMELSE
I 30 år har jeg ledt efter noget,
der umuligt kunne eksistere.
En fremskreden civilisation, som er ældre end vores og gået tabt i historien.
Den konventionelle version af historien fortæller, at efter istiden endte…
9.600 ÅR F.V.T.
…tog vores jæger-samlere forfædre pludselig initiativ
til at dyrke jorden og opdrætte kreaturer.
De startede kolonier, som efterhånden blev til byer,
indtil den første civilisation opstod for omkring 6.000 år siden.
4.000 ÅR F.V.T.
Men nye opdagelser bliver ved med at skubbe tidshorisonten tilbage.
En af disse opdagelser er gjort i Indonesien.
INDONESIEN
DET INDISKE OCEAN - JAVAHAVET ØST MALAYSIA
På den mest befolkede ø ved navn Java.
JAVA
JAKARTA
Det er cirka fire timer mod syd fra Jakarta, nær byen Karyamukti.
KARYAMUKTI
Jeg skal undersøge et af de mest bemærkelsesværdige
og kontroversielle arkæologiske fund i vores tid.
De første beviser
har fuldstændigt forvirret de konventionelle arkæologer.
Det sår tvivl om alt, vi har lært
om forhistorisk tid.
Stedet skaber et foruroligende spørgsmål:
Hvad hvis en fremskreden civilisation
blomstrede her i Indonesien under istiden?
En civilisation, der var overset i historien
indtil nu.
Dette er Gunung Padang.
GUNUNG PADANG
Det betyder "bjerget af lys" eller "bjerget af indsigt"
på sundanesisk.
De lokale udviser stor respekt for dets mystiske stemning.
Og pilgrimme kommer langvejs fra for at ære bjergets ånd.
De renser sig selv i en kilde ved bjergets fod.
Før de går op ad bakken.
Et hundrede og ti meter.
Turen op er stejl, og det er hårdt arbejde.
Men det er turen værd, når man når toppen.
Gunung Padang kan ikke sammenlignes med noget andet sted på jorden.
Arkæologerne troede i lang tid, at det blot var endnu en bakke i junglen.
Men der var et problem med det synspunkt.
Når man kommer til toppen, kan man se blokke i landskabet.
Der er sekskantede stenblokke, der er spredt vidt omkring.
Tusindvis af dem.
Noget af et syn.
Men ikke ualmindeligt i Indonesiens vulkanrige landskab.
Disse blokke bliver skabt naturligt.
De kaldes søjleforbindelser.
De bliver skabt når vulkansten, i dette tilfælde basalt,
bliver afkølet og danner disse særprægede former.
Ved første øjekast kunne dette landskab forveksles
med en naturlig formation af vulkansten.
Derfor gik der lang tid, før arkæologerne undersøgte stedet.
Men hvis vi kigger lidt nærmere, er det åbenlyst,
at disse sten er blevet slebet og genanvendt til byggematerialer
og opsat af mennesker.
Iblandt de sammenrodede bunker af sten
er der spor af byggekonstruktioner.
Gravhøje, rektangulære rum og lange mure.
Bygget på afsatser med stor omhu.
Det hele er åbenlyst menneskeskabt.
Arkæologen Ali Akbar og holdet begyndte deres arbejde i 2012.
De gik ud fra at byggekonstruktionerne
ville være yngre end 2.500 år.
Vi kender ikke dateringen af dette sted.
DR. ALI AKBAR INDONESIENS UNIVERSITET
Stedet blev forladt og muligvis glemt for længe siden.
Holdet antog, at det forhistoriske folk, der byggede Gunung Padang,
havde fundet søjlerne naturligt på stedet.
Men så opdagede de noget underligt.
Søjlebasalterne er importeret fra en anden region.
Fra et andet sted.
Det betyder, at hver eneste af de 50.000 stenblokke,
der vejer op mod 300 kg hver, er blevet båret op ad bakken.
Da dr. Akbar og holdet kortlagde området,
fandt de beviser på, at der havde været mennesker.
Det kunne de se i de såkaldte kulturlag. Men ikke hvor de forventede.
Vi blev meget overraskede over, at stedet har to kulturlag.
Det første lag er fra 500 år f.v.t.
500 ÅR F.V.T.
Men fire meter længere nede
fandt vi endnu et kulturlag.
Det er fra 5.200 år f.v.t.
5.200 ÅR F.V.T.
Det er meget overraskende. Vi var chokerede.
Det er meget gammelt.
For 7.000 år siden
var byggearbejderne slet ikke på så højt et niveau.
Men der er ingen beviser for, at regionens indbyggere
var andet end primitive jæger-samlere.
Hvad motiverede dem til at yde denne enorme indsats
og fragte alle de sten?
Jeg er ikke sikker på stedets funktion.
Vi har hverken fundet skeletter eller menneskeknogler.
Så det er ikke en begravelsesplads.
Det er muligvis blevet brugt til ceremonier og ritualer.
Vi står over for et sandt mysterie. Et mysterie, der skal forklares.
Det var først, da en ny undersøgelse kiggede nærmere på stedet,
at en utrolig forklaring tvang sig frem for arkæologerne.
De var muligvis blevet konfronteret
med en civilisation, der var overset i historien.
Dr. Danny Hilman Natawidjaja blev uddannet på Caltech Universitet.
Men nu arbejder han for Indonesiens geotekniske forskningsinstitut.
Med den baggrund vidste dr. Hilman, at der var noget mystisk
ved Gunung Padang.
Da han undersøgte stedet, opdagede han, at søjleforbindelserne af basalt
ikke blot ligger oppe på bjerget,
de snor sig også omkring bjergskråningerne.
De dækker et område på mindst 15 hektar.
Dette blotlagte område mellem to bjergskråninger
ser ud til at være en form for støttemur.
Visse arkæologer mener, at dette er et naturligt fænomen.
Stenene er naturlige,
men de mener, at hele opsætningen af sten er naturlig.
De er naturlige. Det er placeringen ikke.
GEOLOG
-De er normalt lodrette. -Ja, lodrette.
-Ja. -Her er de vandrette.
-Stenen er skåret anderledes. -Ja.
De er alle godt en til halvanden meter.
Ja.
Dr. Hilman lægger mærke til noget andet, der er usædvanligt.
Imellem stenblokkene.
Var det naturligt, ville der ikke være en masse imellem.
Det ville ligge tæt.
Men mellem søjlerne er der mørtel,
-som binder dem sammen. -Ja.
Tykkelsen er cirka fem centimeter og meget jævn.
Så de nivellerer blokkene
med mørtel imellem. Det er lavet af mennesker.
-Det er en del af byggeprocessen. -Ja.
Danny undersøgte det nærmere.
Her begyndte overraskelserne at dukke op.
Da dr. Hilman samlede sine informationer, gik det op for ham,
at Gunung Padang var meget mere end en bakke.
Her er det forhistoriske Gunung Padang.
Der er en trappe på bjergets nordside.
Man skal cirka 90 meter op
for at nå den første af fem afsatser.
Et område, der er 150 meter langt og 40 meter bredt.
Højen er omringet af støttemure, der er lavet af søjlebasalt.
Den består af omkring 50.000 stenblokke.
Det er et enormt projekt inden for terraforming,
som omdannede den vulkanske bakke,
til hvad der kan beskrives som en trinpyramide.
Er alle disse afsatser menneskeskabt?
Ja.
Den har ikke samme form som pyramiderne,
altså maya-pyramider og Giza.
De minder om hinanden ved at være opdelt i afsatser.
-Ja. Men den har cirkulære træk. -Ja.
Definitionen er uklar. Hvordan definerer man en pyramide?
Hvis det defineres som en række afsatser, der gradvist bliver mindre,
så er Gunung Padang en pyramide.
Det faktum, at en forhistorisk pyramide overhovedet kan eksistere her,
kan fuldstændigt ændre vores syn på vores forfædres evner.
I øjeblikket tror arkæologerne, at verdens ældste pyramide
er cirka 4.700 år gammel.
Den er ikke i Egypten, men i Peru.
CARAL-SUPE PERU
Dr. Hilman har fundet beviser på, at Gunung Padang kan være ældre.
Så, hvor gammel er den egentlig?
Hvem har bygget den? Og hvorfor?
Dr. Hilman og holdet
bruger teknologi, der anvendes i geologiske undersøgelser.
De leder efter svar dybt inde i konstruktionen.
Her har vi tre forskellige metoder.
-GPR. -Det betyder jordgennemtrængende radar.
-Jordgennemtrængende radar, ja. -Ja.
-Og elektrisk resistivitets tomografi. -Ja.
Og seismisk tomografi.
Arkæologerne havde førhen kun mulighed for at grave få meter ned i jorden.
Og i nogle få grøfter.
Den nye teknologi kan afdække et meget større område.
-30 meter, ja. -30 meter.
Og kommer dybere ned.
Vi bruger den jordgennemtrængende radar.
GPR-undersøgelserne.
Den jordgennemtrængende radar
sender radiobølger ned i jorden.
Hvis de rammer noget, kommer de tilbage. Den data bliver optaget og analyseret.
For at nå en dybde på 30 meter skal vi bruge en frekvens på 40 megahertz.
Okay. Lad os gøre det.
Jo mere dr. Hilman og holdet lærer fra jordscanningerne,
desto mere mystisk bliver det.
De underjordiske konstruktioner blev mere og mere komplekse.
Søjlebasalten er altid til stede
og bruges som byggemateriale.
Seismisk tomografi har afsløret et fascinerende sted
dybt inde i bakken.
Den har en seismisk bevægelseshastighed på 200 meter per sekund.
Hvad betyder det på hverdagssprog?
Der er et hulrum.
PASSAGE/KAMMER
-Et hulrum. Et tomt rum. -Tomt.
Har du en idé om hulrummets form?
Ja. Som du kan se, er det rektangulært.
-Det er et rektangel, ja. -Ja.
-Det er til højre. -Ja.
-I midten af området… -Ja.
Under første afsats er der også et kammer.
KAMMER KUNSTIG VÆG
-Ja. -Det er forbundet til kammeret
under anden afsats.
Dr. Hilman og holdet har opdaget,
hvad der ser ud til at være mindst tre rektangulære kamre.
Det ene er cirka ti meter nede i jorden.
Det er måske en form for entré.
Der er umiddelbart en passage, som fører hen til et stort kammer.
Og endnu en passage, der forbinder det tredje kammer.
Det er 20-30 meter nede i jorden.
De er alle tre placeret langs områdets midterakse.
Jeg er meget fascineret af disse kamre.
Jeg ville ønske, at vi kunne få arkæologerne
til at udgrave området.
Da vi så de her kamre…
-Ja. -Tre kamre.
Vi blev forbløffede.
Så ved I, at I har fundet noget betydningsfuldt.
-Helt bestemt. -Ja, det er tydeligt.
Ja.
Historikerne og de arkæologer, der udgravede området, mener ikke,
at dr. Hilmans opdagelser giver mening.
Ifølge den anerkendte tidslinje af menneskets historie
boede der primitive jæger-samlere
på bakketoppen for cirka 7.000 år siden.
5.200 ÅR F.V.T.
De kunne under ingen omstændigheder
bygge noget så komplekst på den skala.
Men den står her altså.
Mysteriet skriger på at blive efterforsket.
For at datere bakken, som ikke er en bakke,
brugte dr. Hilman og holdet endnu et geologisk hjælpemiddel.
Kerneboringer.
De to øverste jordlag var som forventet fra 3.000 år gamle…
1.000 ÅR F.V.T.
…til cirka 8.000 år gamle.
6.000 ÅR F.V.T.
Men da de havde boret 15 meter ned,
fandt de noget uventet.
6.000 ÅR F.V.T.
Lagene blev dannet for 11.600 år siden.
9.600 ÅR F.V.T.
Det skubber områdets oprindelse tilbage til slutningen af den seneste istid.
Der stoppede dr. Hilmans opdagelser ikke.
Da han gravede 30 meter længere ned, stødte han på det første konstruktionslag.
Lad os tidsbestemme, hvornår den blev formet.
Det fjerde jordlag kan være tidligere end 20.000 f.v.t.
-Før 20.000 f.v.t. -Meget gammelt.
Kerneboringerne fandt materialer, der kunne dateres.
De kunne dateres til at være 24.000 år gamle.
22.000 ÅR F.V.T.
De dybtliggende organiske materialer var tydeligvis en del af konstruktionerne.
Det overbeviste Danny, og også mig om,
at Gunung Padang er fra en fjern og forhistorisk tid.
Dannys fund er formidable og forvirrende.
Hidtil har arkæologerne anset det som et fastlagt faktum,
at der ikke blev bygget store konstruktioner i Sydøstasien
indtil for cirka 4.000 år siden.
Din datering placerer konstruktionen et sted omkring istiden.
Det gør mig enormt spændt.
Jeg spekulerer på,
om de kamre indeholder andre beviser eller informationer.
Noget, der har betydning
for min jagt på en glemt civilisation.
-Vi kender en brøkdel af vores historie. -Ja.
Jeg tror, at vi har overset noget vigtigt her.
Det har de konventionelle arkæologer svært ved at acceptere.
Idéen om, at det er en menneskeskabt konstruktion,
er ikke længere betvivlet af nogen.
Men det, som arkæologerne ikke kan acceptere, er,
at konstruktionen kan være 24.000 år gammel.
Det er midt i istiden.
De lærde kan ikke begribe,
at istiden var en unik tid.
Verden var helt anderledes.
Jorden så helt anderledes ud for 20.000 år siden.
Øen Java var slet ikke en ø.
Den var den sydligste del af et stort kontinent i sydøstasien.
Geologer kalder kontinentet Sundaland.
Under den seneste istid
var havoverfladen cirka 120 meter lavere, end den er nu.
JAVA
Så det, der nu er Javahavet, var engang et kæmpe landområde.
Det strakte sig fra fastlandet i Asien.
Sundaland var et område på omkring 1,8 millioner kvadratkilometer.
SUNDALAND
22.000 ÅR F.V.T.
Det er på størrelse med det vestlige USA.
Det var et helt subkontinent.
DET INDISKE OCEAN DEN BENGALSKE BUGT
Vi ved, at jæger-samlerne nød godt af Sundalands overdådige dyreliv
så langt tilbage som for 45.000 år siden. Sandsynligvis også før det.
Hvorfor skulle en mere teknologisk fremskreden civilisation
ikke også kunne have boet her?
I en kold og fjendtlig verden ville denne landmasse i Sydøstasien
være blandt adskillige varme og indbydende steder,
hvor mennesket kunne
udvikle et avanceret og sofistikeret samfund.
Jeg tror, at dem der byggede Gunung Padang
delte planeten med jæger-samlerne,
som også var til stede på det tidspunkt.
Det er ikke en forrykt forestilling.
Selv de teknologiske fremskredne nationer i verden i dag
sameksisterer med jæger-samler samfund som San-folket i Namibia
eller Lacandón i Mexico
eller kasakhere i den vestlige del af Mongoliet.
Forskellige kulturer med forskellige udviklingsniveauer
har altid eksisteret side om side.
Gunung Padang tyder på,
at der var en form for kultur i området ved Sunda-soklen,
som var i stand til at skabe en gigantisk konstruktion af sten.
De havde specialiseret sig i at bygge med stenblokke af søjlebasalt.
Jeg har set denne slags konstruktioner før i denne del af verden.
På den lille stillehavsø Ponhpei. I et område kendt som Nan Madol.
NAN MADOL POHNPEI
Det blev også bygget med vulkanske basaltblokke.
De var placeret oven på hinanden ligesom på Gunung Padang.
Arkæologerne tror, at de fleste
af konstruktionerne på Nan Madol i dag er godt 900 år gamle.
Der blev stenblokkene brudt på en nærliggende ø.
1998
Under tidligere udforskninger
fandt jeg talrige stensøjler under vandlinjen.
Det tyder på, at de tidligere versioner blev konstrueret,
da havoverfladen var lavere under den seneste istid.
Er Gunung Padangs arkitekter
rejst over Stillehavet til Mikronesien?
Hvis det er tilfældet, hvad skete der så med dem?
Jeg tror, det har noget at gøre med det, der skete
for omkring 12.800 år siden.
Da ændrede istiden sig lige pludselig på dramatisk vis.
Det var gradvist blevet varmere i en lang periode.
Og pludselig skete der to ting på samme tid.
Først styrtdykkede den globale temperatur
til samme niveau som under istidens højdepunkt.
Og det skete fra den ene dag til den anden.
Derefter steg havoverfladen pludseligt og uforklarligt.
Når der er en periode med frostgrader under istiden,
forventer man ikke at havniveauet stiger.
Vandet burde være frosset til is.
SUNDALAND
Der kom en voldsom oversvømmelse.
Et sted mellem 12.800-11.600 år siden steg alle verdens have voldsomt.
9.600 ÅR F.V.T.
Det var en række enorme oversvømmelser, der fulgte hinanden på kort tid.
Med tiden blev Sundaland
opslugt af havet og glemt.
Det medfører et åbenlyst spørgsmål:
Er der mon andre templer og konstruktioner et sted i Javahavet,
som venter på at blive opdaget?
Guderne må vide, hvad der gik tabt til havet.
Denne epoke med oversvømmelser ville havde traumatiseret menneskeheden.
Og der er vidneudsagn, der beviser det.
Næsten alle forhistoriske kulturer har sagn om oversvømmelser,
der opslugte jorden.
Her i Indonesien
har batak-folket deres egen version af den globale oversvømmelse.
SKABERGUDEN
SUNDALAND
Engang for længe siden var jorden gammel og beskidt.
Derfor hidkaldte skaberguden Debata en stor oversvømmelse
for at rense jorden for alle levende væsner.
Et overlevende par havde søgt tilflugt på en bjergtop.
Men lige som vandet skulle til at drukne dem,
fortrød guden at gøre en ende på menneskeheden.
Han skabte en jordklump.
Han placerede den på havets overflade og skabte Indonesien.
Således blev parret reddet.
Parret fik børn, så de kunne befolke jorden igen.
Herved blev de forfædre til batak-folket.
Det er fortællingen om en forhistorisk dommedag, der går igen.
Det fortælles i sagn kloden over. De går i arv i tusindvis af år.
I biblen bliver det forklaret med Noa.
Men i indisk folklore bliver der også fortalt om fiskeren Manu,
som overlevede en oversvømmelse efter en advarsel fra en gud.
Fra sumererne til babylonierne. Fra oldtidens grækere til kineserne.
De har alle sammen versioner af den samme fortælling.
Opfattelsen af, at ligheden bare er et sammentræf,
som blev opfundet af kulturer samtidig, giver ikke mening.
Alt dette er sikkert vandrefortællinger.
De er gået i arv fra generation til generation
og har overlevet indtil nu.
Disse masseødelæggende begivenheder,
som handler om at havet stiger,
fandt sted. Pludselig stopper sagnet om oversvømmelser
med at være en myte og bliver i stedet til et minde.
Det var, fordi de fandt sted.
Jeg er fascineret af Indonesiens historie.
Og de hemmeligheder der bliver afsløret på Gunung Padang.
Men sådan som arkæologi fungerer,
vil der blive med ved at være modstand mod nye beviser.
Og det er problematisk.
Videnskaben burde være åbensindet
og ville se tingene på en anden måde,
når beviserne tyder på, at det er behov for et nyt synspunkt.
Hvilken reaktion har du fået fra den arkæologiske branche?
-De vil stadig ikke acceptere det. -Okay.
Det er trist, at arkæologerne
og andre forskere holder op med at forske.
Det er trist, for her er da et fascinerende mysterie,
som arkæologerne burde være opmærksomme på.
Hvis vi klart kunne bevise
og acceptere, at der var en avanceret kultur før 11.000 f.v.t.,
ville det være fremskridt.
Jeg mener,
at der var en global masseødelæggelse for 12.500 år siden.
Den udslettede stort set alle spor.
Vi er efterladt med hjemsøgende minder,
som vi forsøger at afvise: "Det er ikke minder.
Det er bare folklore. Det er myter. Det er sagn."
Det er nok minder.
Det er nok minder fra en forfærdelig hændelse,
som vores forfædre oplevede i den seneste istid.
Det er bevaret i fabler, kunst og sten.
De taler ikke kun om en stor oversvømmelse.
De taler også om dem, der overlevede oversvømmelsen:
Vise rejsende, som såede frøene til menneskehedens genopstandelse.
Det er et sagn, der er særligt stærkt
hos den samme kultur,
som byggede den største menneskeskabte pyramide på jorden.
Der skal jeg hen næste gang.
Og det er ikke Egypten.