СЕРІАЛ NETFLIX
-Зручно? -Так.
-Добре, починаємо. -Дубль перший.
Як би ви себе описали?
Як би я себе описав?
Вас називають псевдоархеологом.
-Так. -Тим, хто вибірково подає дані.
Ваші книжки читають мільйони, але академіки їх відкидають.
ГРЕМ ХЕНКОК ЗДУРІВ?
Ви знали, що встряєте в суперечку з наукою?
Бо чимало людей не хочуть про це чути.
Ви були на чолі руху десятиліттями…
ВТРАЧЕНИЙ ГОРИЗОНТ
…і ви відкрили для мене багато контроверсійних ідей…
СТАРІША, НІЖ ЗДАЄТЬСЯ
…які тепер підтверджені.
Я Грем Хенкок.
Я не називаю себе археологом чи науковцем.
Я журналіст,
а темою, яку я досліджую, є доісторичні часи.
Я підозрюю, що в людей як виду є амнезія.
Ми забули дещо дуже важливе в нашому минулому.
І я вважаю, що це надзвичайно важливе забуте минуле —
загублена розвинена цивілізація льодовикового періоду.
Я провів десятиліття, шукаючи докази цієї втраченої цивілізації
в місцевостях по всьому світові.
Ого.
Тепер я маю на меті скласти разом ці зачіпки…
І це здається надзвичайно дивним.
…щоб показати докази, які ставлять під сумнів традиційний погляд на історію.
Це віддаляє ці дати. Дуже-дуже далеко.
Стародавні споруди, створені з дивовижною складністю…
Це найдивовижніша пам'ятка археоастрономії в Північній Америці.
…які відкривають сліди розвинутої доісторичної цивілізації.
Цей стовп — мов наш Розетський камінь.
Можливість того, що наша цивілізація виникла раніше, ніж ми думаємо,
стає сильнішою.
Це однозначно вимагатиме переписування історії, до якої ми звикли.
Так.
Звичайно, ця ідея дратує так званих експертів,
які наполягають, що єдині люди, які існували в час льодовикового періоду,
були простими мисливцями-збирачами.
Це автоматично робить мене ворогом номер один для археологів.
Чому б просто не сказати: «Ми не знаємо. Це загадка», —
і на тому все?
Моя робота — запропонувати альтернативну точку зору.
Можливо, в історії людства був якийсь забутий епізод.
Але, можливо, надзвичайно вперте,
зарозуміле та зверхнє ставлення мейнстримної науки
не дає нам розглянути цю можливість.
Я намагаюся перевернути… парадигму історії.
КОЛИСЬ БУВ ПОТОП
Я тридцять років шукаю щось,
що, як мені сказали, не може існувати.
Розвинена людська цивілізація, набагато старша за нашу, втрачена для історії.
Мейнстримна версія історії стверджує, що після закінчення льодовикового періоду…
9600 РІК ДО Н. Е.
…наші предки серед мисливців і збирачів із власної ініціативи
раптово почали займатися землеробством і розводити худобу,
створюючи поселення і врешті міста,
поки перші цивілізації не виникли близько 6000 років тому.
4000 РІК ДО Н. Е.
Але нові відкриття продовжують відсувати цей горизонт.
Одне з них було зроблено тут, в Індонезії.
ІНДОНЕЗІЯ
ІНДІЙСЬКИЙ ОКЕАН — ЯВАНСЬКЕ МОРЕ МАЛАЙЗІЯ — СИНГАПУР — СХІДНА МАЛАЙЗІЯ
На найбільш населеному острові Ява…
ЯВА
ДЖАКАРТА
…приблизно за чотири години на південь від Джакарти, біля села Каріямукті.
КАРІЯМУКТІ
Я прибув сюди, щоб дослідити одне з найбільш незвичних
та контроверсійних археологічних відкриттів сучасності.
Перші знахідки
цілковито здивували провідних археологів,
бо вони піддавали сумніву все, чого нас учили
про доісторичний період людства.
Це місце, яке ставить хвилююче запитання.
Що, як розвинута цивілізація
процвітала тут, в Індонезії, у час льодовикового періоду?
Цивілізація, загублена для історії
до сьогодні.
Це Ґунунґ Паданґ.
ҐУНУНҐ ПАДАНҐ
Назва означає «гора світла» або «гора просвітництва»
на місцевій сунданській мові.
Місцеві жителі з благоговінням розповідають про її таємничу атмосферу…
і паломники приїжджають звідусіль, щоб ушанувати дух гори.
Вони омивають себе біля стародавнього джерела в підніжжі…
перш ніж прямувати нагору…
сто десять метрів.
Сходження є крутим і складним.
Але досягнення вершини того варте.
Бо Ґунунґ Паданґ не схожа на жодне інше місце на Землі.
Довгий час археологи вважали, що це просто ще один пагорб у джунглях.
Але з цією версією існувала проблема.
Ви досягаєте вершини й бачите ці блоки, розкидані по ландшафту.
Скрізь розкидані дивні шестикутні кам'яні плити.
Їх тисячі.
Це справжнє видовище.
Але для індонезійського вулканічного ландшафту це не дивно,
бо такі блоки формуються природнім шляхом.
Вони звуться стовпчастими окремостями
й утворюються, коли вулканічна порода, в цьому випадку базальт,
охолоджується й розтріскується на характерні форми.
На перший погляд цю відкриту терасу можна переплутати
з природнім утворенням вулканічної породи,
через що археологи не поспішали з її дослідженням.
Але якщо придивитися, стає очевидно,
що ці камені були обтесані, використані як будівельний матеріал
та поставлені людськими руками.
Серед перемішаної маси каменів
по всьому пагорбу видно сліди споруд.
Кургани, прямокутні приміщення та довгі стіни
на охайно викладених терасах,
усі очевидно зроблені людьми.
Коли археолог Алі Акбар і його команда почали працювати тут у 2012 році,
то припускали, що будь-які споруди на цьому пагорбі
виявляться зробленими менш ніж 2500 років тому.
Ми не знаємо про абсолютне датування цієї пам'ятки.
ДОКТОР АЛІ АКБАР ІНДОНЕЗІЙСЬКИЙ УНІВЕРСИТЕТ
Ця пам'ятка була покинута дуже надовго і, можливо, забута.
Команда також припускала, що для стародавніх зодчих Ґунунґ Паданґ
блоки стовпчастих окремостей були природнім утворенням.
Але тоді вони знайшли дещо дивне.
Стовпчасту окремість імпортували з іншої місцевості,
з іншої локації.
Це означає, що всі ці блоки, загалом до 50 тисяч,
кожен вагою до третини тонни, були підняті на цей пагорб.
Коли команда д-ра Акбара вперше дослідила цю пам'ятку,
вони швидко знайшли докази присутності людей
у так званому культурному шарі, але не там, де вони очікували.
Нас дуже здивувало, що ця пам'ятка складається з двох культурних шарів.
Перший шар на поверхні датований 500 роком до нашої ери.
500 РІК ДО Н. Е.
Але на глибині чотирьох метрів
ми знайшли ще один культурний шар.
Він датований 5200 роком до нашої ери.
5200 РІК ДО Н. Е.
Це дуже дивно. Ми дуже шоковані.
Він дуже старий.
Сім тисяч років тому
люди не просто не вміли будувати в таких масштабах,
немає навіть доказів, що люди в цьому регіоні
були кимось іншим, окрім простих мисливців-збирачів.
Що могло спонукати їх докласти величезних зусиль,
щоб підняти сюди всі ці блоки?
Я не надто впевнений щодо функції цієї пам'ятки.
Однак ми досі не знайшли ні скелета, ні людської кістки,
отже, це не місце захоронення.
Можливо, воно призначене для ритуалів.
Тут ми справді маємо справу із загадкою. Загадкою, яка потребує пояснення.
Лише коли інші дослідники вивчили це місце ще глибше,
з'явилося нове неймовірне пояснення, що саме впало їм у вічі.
Можливо, вони зустрілися
з роботою цивілізації, втраченої для історії.
Доктор Денні Хілман Натавіджаджа навчався в Калтеху,
але зараз працює в Центрі геотехнологічних досліджень Індонезії.
Як геолог, доктор Хілман знав, що Ґунунґ Паданґ
є дуже дивною.
Досліджуючи пам'ятку, він знайшов, що стовпчасті базальтові блоки,
вкривають не лише верхівку пагорба.
Вони також огинають її терасові схили,
покриваючи площу в принаймні 150 тисяч квадратних метрів.
Ця відкрита ділянка між двома терасами
схожа на якусь підпірну стіну.
Деякі археологи переконані, що це лише природне утворення.
Я знаю, це природний камінь,
але вони припускають, що все їхнє розташування теж природне.
Вони є природними, але їхнє розташування не є природним.
ДОКТОР ДЕННІ ХІЛМАН НАТАВІДЖАДЖА — ГЕОЛОГ
-І зазвичай вертикальні. -Вертикальні, так.
-Правильно. -А тут він лежить на боці.
-Також він так не обтесаний. -Так.
Тут усе розрізано по одному чи півтора метра.
Справді.
Доктор Хілман помітив ще дещо незвичне
між блоками.
У природній позиції між блоками немає земляної маси.
Вони щільно прилягають один до одного.
Але тут, між цими стовпчастими каменями, є розчин.
-Він скріплює їх, наче цемент. -Так.
Товщина становить сантиметрів п'ять, і вона дуже стабільна.
Так, отже вони вирівнюють будівельні блоки
за допомогою розчину. Який доданий навмисне людьми.
-Як частина будівельного процесу. -Так.
Тож Денні взявся розслідувати,
і тут почалися несподіванки.
Звівши всі свої дані, доктор Хілман почав усвідомлювати,
що Ґунунґ Паданґ далеко не лише пагорб.
Це старовинна пам'ятка Ґунунґ Паданґ.
З північної сторони є сходи,
що піднімаються більш ніж на 90 метрів,
досягаючи першої з п'яти терас.
На площі в приблизно 150 метрів завдовжки і 40 завширшки.
Весь пагорб окільцьований підпірними стінами зі стовпчастого базальту.
Залучивши приблизно 50 тисяч блоків,
цей масштабний проєкт тераформування
перетворив вулканічний пагорб
у щось, що можна назвати східчастою пірамідою.
Отже, всі ці тераси зроблені людьми.
Так.
Це не така форма пірамід,
як у майя чи пірамід Гізи.
Ні. Це схожа ідея, що вона піднімається терасами, утворюючи піраміду.
-Так. Але вона має круглі риси. -Точно.
Постає питання визначень. Як нам визначати піраміду?
Але якщо ми визначимо її як структуру, що піднімається серією терас до вершини,
то це і є Ґунунґ Паданґ.
А те, що така стародавня піраміда тут узагалі існує,
може радикально змінити те, що ми знаємо про здібності наших предків.
Археологи на даний момент вважають, що найстарішу піраміду у світі
було зведено біля 4700 років тому.
І вона не в Єгипті, а в Перу.
СВЯЩЕННЕ МІСТО НОРТЕ-ЧИКО, ПЕРУ
Але доктор Хілман знайшов докази того, що Ґунунґ Паданґ може бути ще давнішою.
То скільки їй років насправді?
Хто збудував її? І чому?
Доктор Хілман і його команда
звернулися до технологій, які зазвичай використовують у геології,
щоб знайти відповіді глибоко всередині структури.
Отже, у нас є три методи.
-Георадар. -Так.
-Так, георадар. -Еге ж.
-І резистивна томографія. -Так.
А також сейсмічна томографія.
Раніше археологи розкопували пам'ятки лише на кілька метрів
і в кількох окремих траншеях.
Ця нова технологія покриває значно більшу площу…
-Тридцять метрів, так. -Тридцять.
…і проникає значно глибше.
Ми плануємо використати георадар,
георадарне дослідження.
Георадар
випромінює в землю імпульси радіохвиль.
Коли вони вдаряються об щось, то відскакують, і ці дані записуються.
Ми обрали частоту 40 мегагерц, щоб проникнути на глибину до 30 метрів.
Добре. Поїхали.
Що більше доктор Хілман і його команда дізнаються зі сканування землі,
то таємничішою вона стає.
Природа підземних споруд ставала дедалі складнішою.
Але стовпчастий базальт завжди присутній,
його завжди брали для будівництва.
Зокрема, сейсмічна томографія виявила інтригуючу ділянку
глибоко всередині пагорба.
Вона має сейсмічну швидкість у приблизно 200 метрів на секунду.
Ясно. На хлопський розум, що саме це означає?
Там порожнина.
ТУНЕЛЬ/КІМНАТА
-Порожнина. Порожній простір. -Порожній.
І ви можете зрозуміти контури цієї порожнини?
Так, як бачите, вона прямокутна.
-Вона прямокутна, так. -Так.
-І ця ділянка одразу праворуч… -Так.
-…бо в центрі цієї пам'ятки… -Ага.
Під першою терасою також існує кімната…
КІМНАТА — ШТУЧНА СТІНА
-Так. -Вона з'єднується із цією кімнатою.
Під другою терасою.
Доктор Хілман із командою виявили
принаймні три великі прямокутні кімнати.
Одна приблизно десять метрів завглибшки,
можливо, певного роду вестибюль,
від якого, схоже, веде тунель до більшої, головної кімнати.
І ще один прохід, що з'єднується з третьою кімнатою,
завглибшки від 20 до 30 метрів.
Усі три розташовані вздовж центральної осі пагорба.
Мене дуже заінтригували ці три кімнати.
Мені так хотілося б, щоб ви могли знайти археологів,
які провели б тут розкопки.
Коли ми побачили ці кімнати…
-Так. -Три кімнати.
Ми були, так би мовити, вражені.
У той момент розумієш, що знайшов щось важливе.
-Звісно. -Так, помилки бути не може.
Еге ж.
Але для істориків та археологів, які першими розкопали це місце,
відкриття доктора Хілмана просто не має сенсу.
Загальноприйнята хронологія людської історії
стверджує, що плем'я мисливців-збирачів,
що жили на пагорбі близько семи тисяч років тому…
5200 РІК ДО Н. Е.
…не були здатні спорудити структуру
такого колосального розміру й складності.
Однак ось вона.
Таємниця, що так і проситься бути розслідуваною.
Щоб датувати цей пагорб, який не є пагорбом,
д-р Хілман з командою звернулися до іншого геологічного інструмента —
колонкового буріння.
Як і очікувалося, зразки двох верхніх шарів датуються від 3000 років тому…
1000 РІК ДО Н. Е.
…до приблизно 8000 років тому.
6000 РІК ДО Н. Е.
Але коли вони пробурили до 15 метрів,
то знайшли щось цілком несподіване.
6000 РІК ДО Н. Е.
Ці ділянки були закладені приблизно 11 600 років тому…
9600 РІК ДО Н. Е.
…відсуваючи створення цієї пам'ятки аж до кінця останнього льодовикового періоду.
І відкриття доктора Хілмана на цьому не закінчилися.
Опустившись нижче, приблизно на 30 метрів, він зустрів найраніший шар будівництва.
Спробуймо оцінити, коли це було сформовано.
Добре. Четвертому шару може бути понад 20 000 років.
-Понад 20 000. -Дуже старий.
Колонкове буріння піднімало на поверхню матеріал,
вік якого міг досягати 24 000 років.
22 000 РІК ДО Н. Е.
Органічні матеріали, чітко пов'язані зі структурними елементами, глибоко поховані.
І це переконало Денні, і, мушу сказати, мене також,
що Ґунунґ Паданґ має дуже древнє походження.
Знахідки Денні цілком надзвичайні та вражаючі.
До цього часу археологи вважали це давно встановленим фактом,
що великі споруди не будували ніде в Південно-Східній Азії
аж до приблизно 2000 років до нашої ери.
Ваші датування цієї структури відносять її до льодовикового періоду.
Тож у мене це викликає надзвичайне захоплення.
-Так. -Не можу не задуматися.
Чи ці кімнати не містять якісь докази чи інформацію,
що може мати стосунок…
-Так. -До моїх пошуків утраченої цивілізації.
-Думаю, ми знаємо обмаль про нашу історію. -Так.
Думаю, ми пропускаємо дещо значне.
Це думка, яку мейнстримній археології дуже важко прийняти.
Ідею, що це рукотворна споруда,
більше ніхто серйозно не оскаржує.
Але археології дуже важко прийняти,
що витоки цієї структури можуть бути віком до 24 000 років.
Глибоко в останньому льодовиковому періоді.
Схоже, що вчені опираються розумінню того,
що льодовиковий період був дуже особливим періодом,
коли світ був дуже відмінним.
Розумієте, тоді, 20 000 років тому Земля виглядала по-іншому.
Острів Ява не був островом.
Це була найпівденніша частина великого континенту Південно-Східної Азії.
Континенту, який геологи називають Сундаленд.
Під час останнього льодовикового періоду
рівень моря був приблизно на 120 метрів нижчий, ніж сьогодні.
ЯВА
Тож те, що зараз є Яванським морем, насправді було величезною сушею,
що простягалася від Азійського материка.
Площа Сундаленду становила близько 1800 квадратних кілометрів…
СУНДАЛЕНД
22 000 РІК ДО Н. Е.
…приблизно того ж розміру, що й західні Сполучені Штати.
Це був цілий субконтинент.
ІНДІЙСЬКИЙ ОКЕАН — БЕНГАЛЬСЬКА ЗАТОКА
Ми знаємо, що племена мисливців-збирачів процвітали завдяки природі Сундаленду,
до 45 000 років тому і, можливо, значно давніше.
Чому інша, більш технологічно розвинута культура
не могла теж бути тут присутня?
У холодному та страшному світі, ці величезні території Південно-Східної Азії
були б серед небагатьох теплих та затишних місцевостей,
де ранні люди могли отримати реальний шанс
розвинути складну цивілізацію.
Думаю, що ті, хто збудували Ґунунґ Паданґ,
ділили нашу планету з мисливцями-збирачами,
які, як ми знаємо, були тоді широко розповсюджені.
Це не така вже й шалена ідея.
Навіть сьогодні технологічно розвинені нації світу
співіснують зі спільнотами мисливців-збирачів, як-от сан у Намібії
або лакандон у Мексиці,
або казахи в західній Монголії.
Різні культури на різних рівнях розвитку
завжди жили поруч.
Ґунунґ Паданґ дозволяє припустити,
що в районі Сундійського шельфу існувала якась культура,
що була здатна створити гігантську мегалітичну споруду.
Яка спеціалізувалася на будівництві за допомогою стовпчастого базальту.
Це стиль будівництва, який я бачив раніше в цій частині світу
на крихітному тихоокеанському острові Понпеї, у місці, відомому як Нан-Мадол.
НАН-МАДОЛ, ПОНПЕЇ
Він також був побудований із вулканічних базальтових блоків,
складених один на одного, як і на Ґунунґ Паданґ.
Археологи вважають, що більшість конструкції,
яку зараз видно на Нан-Мадол, побудували близько 900 років тому,
коли блоки добували на сусідньому острові.
Але протягом моїх досліджень під час попередніх візитів
я знайшов кілька мегалітичних стовпів, що простягаються нижче рівня води,
що дає підстави думати, що раніші версії могли спорудити,
коли рівень моря був нижчим, під час останнього льодовикового періоду.
Чи могли зодчі Ґунунґ Паданґ
допливти півднем Тихого океану до Мікронезії?
І якщо так, то що з ними сталося?
Я вважаю, що це стосується того, що сталося
близько 12 800 років тому,
коли льодовиковий період несподівано й дуже різко змінився.
Клімат поступово теплішав протягом досить тривалого часу.
А тоді раптово водночас сталися дві речі.
По-перше, глобальна температура впала
до рівня, на якому вона була на піку льодовикового періоду,
і це сталося майже буквально за одну ніч.
По-друге, відбулося несподіване й нез'ясоване підняття рівня моря.
Під час льодовикового періоду, коли наступала пора замерзання,
не очікувалося, що велика кількість води буде вкинута у Світовий океан,
бо ця вода перетворювалася на лід.
СУНДАЛЕНД
Стався буквальний великий потоп.
Між 12 800 і 11 600 роками тому світові океани різко піднялися…
9600 РІК ДО Н. Е.
…через низку величезних повеней, одна за одною.
Врешті-решт, великий континент Сундаленд
поховало море, утрачений світ.
Виникає очевидне запитання.
Чи існують іще якісь храми й споруди в Яванському морі,
які чекають на своє відкриття?
Лише богу відомо, що було втрачено через підняття рівня моря.
Ця епоха величезних повеней травмувала б усе людство.
І справді, є докази, що так і було.
Майже кожна стародавня культура зберегла традиції великого потопу,
який проковтнув Землю.
Тут, в Індонезії,
плем'я батак має власну версію цього глобального міфу про повінь.
БОГ-ТВОРЕЦЬ
СУНДАЛЕНД
Колись дуже давно Земля стала старою й брудною.
Тож бог-творець Дебата послав великий потоп,
щоб очистити Землю від усього живого.
Остання людська пара знайшла притулок на найвищій горі.
Вода мала ось-ось їх потопити,
але бог розкаявся і не став знищувати людство.
Він сотворив грудку землі,
пустив її на воду, що піднімалася, утворивши острови Індонезії,
і так пара була врятована.
І в пари були діти, які наново населили Землю,
ставши предками племені батак.
Це історія стародавнього апокаліпсису, яку знаходиш знову й знову
в культурах у всьому світі, яку передають крізь тисячоліття.
Звичайно, у Біблії є розповідь про Ноя.
Але індійський фольклор також розповідає про рибалку Ману,
який пережив великий потоп після попередження від бога.
Від шумерів до вавилонців, від стародавніх греків до китайців
усі мають схожі версії однакової історії.
Твердження, що все це — лише збіг,
що вони придумані незалежно індивідуальними культурами, не має сенсу.
Усі ці речі, напевно, є оповідями,
які люди передавали з покоління в покоління,
які дожили до наших днів.
Так. Справді глобальні катаклізми.
-Які включали різке підняття рівня моря… -Так.
Вони дійсно сталися, і раптом світова традиція глобального потопу
перестає бути міфом і перетворюється на спогад.
-Так. -Переказ реальних подій.
Мене захоплює стародавня історія Індонезії
і таємниці, які починають відкриватися нам на Ґунунґ Паданґ.
Та археологія так влаштована,
що до нових доказів і далі буде сильний опір,
і це дуже проблематично,
бо наука має бути відкритою до нових доказів
і вона має хотіти змінювати свою думку,
коли нові докази стверджують, що зміна думки потрібна.
Яку реакцію ви отримали від археологічної спільноти?
-Вони досі цього не приймають. -Так.
Мені шкода, бо археологи
або будь-які дослідники просто перестають досліджувати.
Це дуже сумно, бо тут є, як мінімум, інтригуюча таємниця,
до якої має бути звернена увага археології.
Якби ми могли чітко довести
й прийняти, що розвинені людські культури існували до 11 000 років до н. е. —
це було б великим кроком.
Я доводжу,
що приблизно 12 500 років тому стався гігантський глобальний катаклізм,
який замів майже всі сліди.
Нам залишилися ці моторошні спогади…
які ми пробуємо відкинути, сказавши: «Ні, це не спогади».
«Це просто фольклор. Це лише міф, лише звичаї».
Я вважаю, що це спогади.
Я думаю, що це справжні спогади про щось жахливе,
що сталося з нашими предками наприкінці льодовикового періоду.
Збережені в легендах, у мистецтві та камені.
І вони говорять не лише про великий потоп.
Вони також згадують про тих, хто пережив катаклізм,
мудрих подорожніх, які посіяли зерна відродження людства.
Ця традиція є особливо сильною
в тій самій древній культурі,
яка створила найбільшу рукотворну піраміду на Землі.
Це моя наступна зупинка,
і це не Єгипет.
Переклад субтитрів: Роман Захарчук