EN NETFLIX-SERIE
-Fornøyd? -Ja.
-Da kjører vi. -Første tagning.
Hvordan vil du beskrive deg selv?
Beskrive meg selv?
Du har blitt beskrevet som en pseudo-arkeolog.
-Ja. -En som velger data med omhu.
Bøkene leses av millioner, men avvises av akademikere.
ER GRAHAM HANCOCK GAL?
Visste du at du yppet med akademia?
Mange vil ikke høre dette.
Du har vært på frontlinjen i mange tiår…
TAPT HORISONT
…og du presenterte meg for kontroversielle teorier…
ELDRE ENN DET SER UT
…som nå har fått støtte.
Jeg er Graham Hancock.
Jeg hevder ikke at jeg er arkeolog eller forsker.
Jeg er journalist,
og temaet jeg undersøker, er menneskets forhistorie.
Jeg mistenker at mennesket har hukommelsestap.
Vi har glemt noe utrolig viktig om vår egen fortid.
Og jeg tror at den utrolig viktige glemte tingen
er en tapt, avansert sivilisasjon fra istiden.
Jeg har lett etter bevis på denne sivilisasjonen i mange tiår
rundt om på kloden.
Jøss.
Målet er å sette sammen sporene…
Det virker utrolig rart.
…for å vise bevis som utfordrer det tradisjonelle synet på historien.
Det presser tilbake disse dagene. Langt tilbake.
Eldgamle bygninger som er bygget med overraskende god teknikk…
Det er det mest fantastiske arkeoastronomiske feltet i Nord-Amerika.
…og avslører fingeravtrykk fra en avansert forhistorisk sivilisasjon.
Søylen er som rosetta-steinen vår.
Muligheten for at sivilisasjonen vokste frem tidligere enn vi tror,
blir sterkere.
Det vil kreve en omskriving av historien som vi kjenner den.
Ja.
Denne tanken fornærmer de såkalte ekspertene,
som insisterer på at de eneste menneskene som fantes under istiden,
var enkle jegere og sankere.
Det gjør meg til arkeologenes fremste fiende.
Hvorfor ikke si: "Vi vet ikke. Det er et mysterium"
og ikke noe mer?
Det er jobben min å gi et annet synspunkt.
Kanskje det har vært en glemt periode i menneskets historie.
Men kanskje de utrolig defensive,
arrogante og nedlatende holdningen til akademia
hindrer oss i å vurdere muligheten.
Jeg prøver å styrte… historiens paradigme.
DEN STORE OVERSVØMMELSEN
I 30 år har jeg lett etter noe
jeg fikk beskjed om at ikke kunne finnes.
En avansert menneskesivilisasjon mye eldre enn vår egen, som gikk tapt.
Den gjengse oppfatningen av historien sier at etter istiden…
9600 F.KR
…begynte våre forfedre på eget initiativ
å drive jordbruk og oppfostre husdyr,
lage bosetninger og etter hvert byer
til de første sivilisasjonene vokste frem for rundt 6000 år siden.
4000 F.KR
Men nye oppdagelser presser stadig horisonten bakover.
En slik oppdagelse har blitt gjort her i Indonesia.
INDIAHAVET - JAVASJØEN MALAYSIA - SINGAPORE - ØST-MALAYSIA
På den mest befolkede øya, Java…
…rundt fire timer sør for Jakarta, nær landsbyen Karyamukti.
Jeg skal undersøke et av de mest bemerkelsesverdige
og kontroversielle arkeologiske funnene i vår tid.
Bevisene
har forvirret arkeologer
fordi de trekker i tvil alt de har lært oss
om menneskets forhistorie.
Det er et syn som får frem et skremmende spørsmål.
Hva om en avansert sivilisasjon
blomstret her i Indonesia under istiden?
En sivilisasjon som var tapt for historien
frem til nå.
Dette er Gunung Padang.
Navnet betyr "lysets fjell" eller "opplysningens fjell"
på den lokale sudanske dialekten.
Lokalbefolkningen snakker med ærefrykt om den mystiske atmosfæren…
…og pilegrimer kommer fra nær og fjern for å hedre fjellets ånd.
De renser seg ved en eldgammel kilde ved foten…
…før de går opp bakken…
…over hundre meter.
Klatreturen er bratt og tøff.
Men verdt det når du når toppen.
For Gunung Padang er ulikt noe annet sted på jorda.
I lang tid trodde arkeologer at det bare var nok en ås i jungelen.
Men det var et problem med det synet.
Du kommer til toppen og ser blokker i landskapet.
Merkelig heksagonale steiner strødd overalt.
Tusenvis av dem.
Litt av et skue.
Men ikke uvanlig i Indonesias vulkanske landskap,
der slike blokker blir formet naturlig.
Det kalles et polygonalt sprekkemønster,
og skapes når lavastein, i dette tilfellet basalt,
kjøles ned og sprekker i særegne former.
Ved første blikk kan denne terrassen forveksles
med en naturlig lavastein-formasjon,
og derfor var arkeologer trege med å undersøke den.
Men se nærmere, så blir det tydelig
at disse steinene ble kappet og brukt som byggematerialer
og plassert av mennesker.
I det falne steinkaoset
er det spor etter bygninger i hele åsen.
Hauger, rektangulære rom og lange murer
på nøye utlagte terrasser,
alle tydelig menneskeskapt.
Da arkeologen Ali Akbar og teamet hans begynte å jobbe her i 2012,
antok de at bygningene på denne åsen
ville vise seg å være under 2500 år gamle.
Vi vet ikke noe om den absolutte dateringen på dette stedet.
INDONESIA UNIVERSITET
Stedet var forlatt så lenge, og kanskje glemt.
Teamet antok også at Gunung Padangs eldgamle byggmestere
hadde funnet polygonale blokker som var der naturlig.
Men så oppdaget de noe rart.
De polygonale søylene er importert fra en annen region,
fra et annet sted.
Det betyr at alle blokkene, opp til 50 000 stykker,
hver av dem opp til 300 kilo, ble båret opp denne bakken.
Da dr. Akbars team så på stedet for første gang,
fant de raskt bevis på at mennesker hadde vært her,
i det som kalles kulturlaget, men ikke der de forventet.
Vi er veldig overrasket over at stedet har to kulturlag.
Det første laget er på overflaten. Det er fra 500 f.Kr.
500 F.KR
Men på fire meters dybde
fant vi enda et kulturlag.
Det er fra 5200 f.Kr.
5200 F.KR
Det er veldig overraskende. Vi er veldig sjokkerte.
Det er veldig gammelt.
For sju tusen år siden,
langt fra å være byggmestere i så stor skala,
finnes det ikke bevis på at folket i regionen
var noe annet enn enkle jegere og sankere.
Hva kunne ha motivert dem til å gjøre den store innsatsen
med å få alle steinene hit?
Jeg vet ikke hva funksjonen til stedet er.
Men vi har ikke funnet et menneskeskjelett,
så det er ikke en gravplass.
Kanskje det er for seremonier eller ritualer.
Vi har med et mysterium å gjøre, som må forklares.
Det var ikke før enda en undersøkelse så nærmere på stedet
at en utrolig ny mulighet begynte å tvinge seg på forskerne.
At de kanskje sto foran
arbeidet til en sivilisasjon som var gått tapt for historien.
Dr. Danny Hilman Natawidjaja studerte på Caltech,
men jobber nå for Indonesias geoteknologiske forskningssenter.
Som geolog visste dr. Hilman at det var noe veldig rart
ved Gunung Padang.
Under utforskingen av stedet fant han ut at basaltsteinene
ikke bare dekker toppen av åsen.
De går også rundt åssidene
og dekker et område på minst 15 hektar.
Denne eksponerte delen mellom to av terrassene
later til å være en slags støttemur.
Enkelte arkeologer er overbevist om at dette er helt naturlig.
Jeg vet det er naturstein,
men de antyder at mønsteret også er naturlig.
De er naturlige, men posisjonen er ikke naturlig.
GEOLOG
-Vanligvis vertikal. -Vertikal, ja.
-Stemmer. -Her ligger den på siden.
-Og den er ikke kappet sånn. -Nei.
Her er alt kappet til halvannen meter.
Ja.
Dr. Hilman la merke til noe annet som er uvanlig
mellom steinene.
Det er ikke masse mellom naturlig.
De er veldig tett sammen.
Men her, mellom disse steinene, er det mørtel
-som holder dem sammen, som sement. -Ja.
Tykkelsen er fem centimeter, og den er veldig konsekvent.
Så de jevner ut byggesteinene
med mørtel mellom dem. Satt her med vilje av mennesker
-som en del av en byggeprosess. -Ja.
Danny begynte å undersøke,
og det var her overraskelsene dukket opp.
Det dr. Hilman begynte å innse mens han samlet dataene sine,
var at Gunung Padang var mer enn bare en ås.
Dette er det eldgamle Gunung Padang.
Nordsiden har en trapp
som går mer enn 100 meter opp,
til den når den første av fem terrasser.
Over et område på rundt 150 meter ganger 40 meter.
Hele åsen er omringet av støttemurer av basaltstein.
Med anslåtte 50 000 steiner
er det et enormt terraformende prosjekt
som omformet en vulkansk ås
til det som best kan beskrives som en trappepyramide.
Dette er menneskeskapte terrasser.
Ja.
Det er ikke samme form som pyramidene
som maya eller Giza.
Nei. Det er en lignende ide som stiger i terrasser til pyramideform.
-Ja. Men den har runde trekk. -Akkurat.
Det er et spørsmål om definisjon her. Hva er en pyramide?
Er det en bygning som stiger i en rekke terrasser til et toppunkt,
er det det vi ser på i Gunung Padang.
Og det at en slik eldgammel pyramide finnes her
kan endre det vi vet om våre forfedres ferdigheter.
Arkeologer tror nå at den eldste pyramiden i verden
er rundt 4700 år gammel.
Og den er ikke i Egypt, men i Peru.
DEN HELLIGE BYEN CARAL-SUPE
Men dr. Hilman har funnet tegn på at Gunung Padang kan være enda eldre.
Hvor gammelt er det egentlig?
Hvem bygget det? Og hvorfor?
Dr. Hilman og teamet hans
bruker teknologi som vanligvis nyttes i geologiske undersøkelser
for å lete etter svar dypt inni byggverket.
Vi har tre metoder her.
-Georader. -Ja. Bakkepenetrerende radar.
-Bakkepenetrerende radar, ja. -Ja.
-Og elektroresistiv tomografi. -Ja.
Og seismisk tomografi.
Tidligere hadde arkeologer gravd bare noen meter nedover
og i noen få isolerte grøfter.
Den nye teknologien dekker mye mer…
-Tretti meter, ja. -Tretti meter.
…og går mye dypere.
Vi bruker bakkepenetrerende radar,
georadar-undersøkelser.
Georadarer
sender ut radiobølger i bakken.
Når de treffer noe, sendes de tilbake, og de dataene blir tatt opp og analysert.
Vi velger frekvensen 40 megahertz for å gå ned 30 meter.
Greit. Kom igjen.
Jo mer dr. Hilman og teamet hans lærer fra skanningene av det indre,
jo mer mystisk blir det.
De underjordiske bygningene blir mer og mer komplekse.
Selv om basaltsøylene alltid er der
som byggemateriale.
Seismisk tomografi har avdekket et spennende sted
dypt inne i åsen.
Den har en seismisk hastighet på rundt 200 meter i sekundet.
Ja. Hva betyr det i enkle begrep?
Det er et tomrom.
TUNNEL/KAMMER
-Et tomrom. Ingenting. -Tomt.
Og du får en følelse av formen på tomrommet?
Ja, som du ser her, er det rektangulært.
-Det er et rektangel, ja. -Ja.
-Og stedet er riktig… -Ja.
-…for sentrum av stedet… -Ja.
…under første terrasse, er det også et kammer…
KAMMER KUNSTIG VEGG
-Ja. -…som er forbundet med dette kammeret
under den andre terrassen.
Det dr. Hilman og teamet hans har oppdaget,
er minst tre store rektangulære kammer.
Ett rundt ti meter nede,
kanskje en slags entre,
for den later til å ha tilgang til et større hovedkammer.
Og enda en gang som forbinder den med et tredje kammer,
mellom 20-30 meter dypt.
Alle tre ligger langs stedets sentrale akse.
Jeg er fascinert av alle kamrene.
Skulle ønske arkeologer kunne
faktisk hatt en utgravning her.
Når vi ser alle kamrene…
-Ja. -…tre kamre…
Vi var lamslått.
Du vet du har funnet noe viktig da.
-Ja. -Ja, det er umiskjennelig.
Ja.
Men for historikerne og arkeologene som gravde her først,
gir ikke dr. Hilmans oppdagelse mening.
Det godtatte hendelsesforløpet i menneskehistorien
sier at stammen med jegere og sankere
som bodde på åsen for rundt 7000 år siden…
5200 F.KR
…ikke ville kunnet bygge noe
så stort og komplekst.
Men her er det likevel.
Et mysterium som ber om å bli løst.
For å datere denne åsen som ikke er en ås,
brukte dr. Hilman og teamet et annet geologisk verktøy:
et kjernebor.
Som forventet er prøvene fra de to øverste lagene fra 3000…
1000 F.KR
…til 8000 år gamle.
6000 F.KR
Men da de boret ned til 15 meter,
fant de noe helt uventet.
6000 F.KR
Disse delene ble laget for rundt 11 600 år siden…
9600 F.KR
…noe som skyver opprinnelsen til bygget tilbake til slutten av forrige istid.
Og dr. Hilmans oppdagelser sluttet ikke der.
Enda lenger ned, rundt 30 meter, fant han bygningens tidligste lag.
La oss finne en dato for når den ble formet.
Fjerde lag kan være før 20 000.
-Kan være før 20 000. -Veldig gammelt.
Kjerneborene hentet opp daterbare materialer
fra så langt tilbake som 24 000 år siden.
22 000 F.KR
Organisk materiale som er assosiert med strukturelle elementer er dypt begravd.
Dette overbeviste Danny, og det overbeviser meg,
om at Gunung Padang går tilbake til en eldgammel opprinnelse.
Dannys funn er veldig spesielle og forvirrende.
Frem til nå har arkeologer sett på det som et lenge etablert faktum
at ingen store bygninger ble bygget noe sted i Sørøst-Asia
før for 4000 år siden.
Dateringen din av denne bygningen plasserer den i istiden.
For meg skaper det masse spenning.
-Ja. -Jeg må bare lure på
om kamrene inneholder beviser eller informasjon
som kan ha betydning
for letingen etter en tapt sivilisasjon.
-Jeg tror vi vet lite om historien vår. -Ja.
Jeg tror vi overser noe stort her.
Dette er en tanke den gjengse arkeologien synes er vanskelig å godta.
At det er en menneskeskapt bygning,
betviles ikke på alvor av noen lenger.
Men det arkeologien synes er vanskelig å godta,
er at dette bygget kan være så mye som 24 000 år gammelt.
Midt i den forrige istiden.
Det akademikere later til å være motvillige til å godta,
er at istiden var en veldig spesiell tid,
da verden var veldig annerledes.
For 20 000 år siden så ikke jorda ut sånn den gjør nå.
Øya Java var ikke en øy.
Det var den sørligste delen av et digert sørøst-asiatisk kontinent.
Et kontinent som geologer kaller Sundaland.
Under den forrige istiden
var havnivået rundt 120 meter lavere enn i dag.
Så det som nå er Javasjøen, var faktisk en enorm landmasse
som strakk seg fra Asias fastland.
Sundaland dekket et område på 1,8 millioner kvadratkilometer…
22 000 F.KR
…på størrelse med vestlige USA.
Det var et helt subkontinent.
INDIAHAVET - BENGALBUKTA
Vi vet at jeger-sanker-stammene blomstret med Sundalands rike dyreliv,
så langt tilbake som 45 000 år, og sikkert enda lenger enn det.
Hvorfor kan det ikke ha vært en annen, mer teknologisk avansert kultur
til stede her samtidig?
I en kald og brutal verden ville denne store sørøst-asiatiske landmassen
ha vært et av flere varme og innbydende steder
der tidlige mennesker kan ha prøvd seg
på å utvikle en avansert og sofistikert sivilisasjon.
Jeg tror de som bygget Gunung Padang,
delte planeten med jegere og sankere,
som vi vet var til stede på den tiden.
Det er ikke en sprø tanke.
Selv i dag eksisterer verdens teknologisk avanserte land
sammen med jeger-sanker-samfunn, som sanfolket i Namibia
eller lacandonene i Mexico
eller kasakene i vestlige Mongolia.
Forskjellige kulturer på forskjellige utviklingsstadier
har alltid levd side om side.
Gunung Padang antyder
at det fantes en kultur i området rundt Sunda-sokkelen
som kunne lage en gigantisk megalittisk bygning.
En som spesialiserte seg på å bygge med blokker av basaltstein.
Det er en byggestil jeg har sett før i denne delen av verden
på de små stillehavsøyene Pohnpei og et sted som kalles Nan Madol.
Det også ble bygget med vulkanske basaltblokker
stablet oppå hverandre, akkurat som i Gunung Padang.
Arkeologer mener at mesteparten av byggverket
som er synlig i Nan Madol i dag, går tilbake 900 år,
da blokkene ble utvunnet på naboøya.
Men under utforskingene på de siste besøkene mine
fang jeg flere megalittiske søyler som gikk ut under vannet,
som antyder at tidligere versjoner kan ha blitt bygget
da havnivået var lavere under den forrige istiden.
Kan Gunung Padangs arkitekter
ha kommet seg over Stillehavet til Mikronesia?
Og i så fall, hva skjedde med dem?
Jeg tror det har noe å gjøre med det som skjedde
for rundt 12 800 år siden,
da istiden plutselig og dramatisk endret gir.
Det hadde blitt gradvis varmere i en ganske lang periode.
Og plutselig skjedde det to ting på én gang.
Først stupte den globale temperaturen
til nivået de var på midt i istiden,
og den gjorde det nesten bokstavelig talt over natten.
For det andre skjedde det en plutselig og uforklarlig stigning i havnivået.
Vanligvis, i en istid, når det er fryseperiode,
venter du ikke å se en stor mengde vann som dumper ut i verdenshavet,
for vannet har blitt til is.
Det som skjedde, var bokstavelig talt en stor oversvømmelse.
For mellom 12 800 og 11 600 år siden steg verdenshavene dramatisk…
9600 F.KR
…i en rekke enorme oversvømmelser, den ene etter den andre.
Til slutt var det store kontinentet Sundaland
slukt av havet, en tapt verden.
Det fremtvinger spørsmålet:
Kan det finnes flere templer og bygninger ute i Javasjøen
som ikke er oppdaget enda?
Hvem vet hva som gikk tapt til det stigende havnivået.
Denne epokens enorme oversvømmelser må ha traumatisert hele menneskeheten.
Og det finnes vitnesbyrd på det.
Nesten alle eldgamle kulturer forteller om en stor oversvømmelse
som svelget jorden.
Her i Indonesia
har batak-folket sin egen versjon av denne globale oversvømmelsesmyten.
SKAPERGUD
En gang for lenge siden ble jorden gammel og skitten,
så skaperguden Debata sendte en stor oversvømmelse
for å rense jorden for alt liv.
Det siste menneskeparet hadde søkt tilflukt på det høyeste fjellet.
Men akkurat idet vannet skulle til å drukne dem,
angret guden på utslettingen av menneskeheten.
Han manet frem et stykke land,
la det på den stigende oversvømmelsen og dannet Indonesias øyer,
og sånn ble paret reddet.
Og paret fikk barn sammen for å befolke jorden på nytt,
og ble stamfedrene til batak-folket.
Det er en historie om en eldgammel apokalypse som man finner om og om igjen
i tradisjoner fra hele verden, nedarvet i tusenvis av år.
Selvsagt har du fortellingen om Noa i Bibelen.
Men indisk folklore forteller også om fiskeren Manu,
som overlevde en stor oversvømmelse etter å ha blitt advart av en gud.
Fra sumererne til babylonerne, antikkens grekere til kineserne,
alle har lignende versjoner av den samme fortellingen.
Tanken på at alt dette bare er tilfeldig,
bare funnet på uavhengig i hver av kulturene, gir ikke mening.
Alle disse tingene er sikkert historier
som folk fortalte fra generasjon til generasjon
som overlevde denne tiden.
Ja. Globale katastrofale hendelser
-med raskt stigende havnivå… -Ja.
…fant sted, og plutselig slutter den globale fortellingen om en oversvømmelse
å være bare en myte, og blir til et minne.
Noe som faktisk skjedde.
Jeg er fascinert av Indonesias eldgamle historie
og hemmelighetene den begynner å avsløre for oss i Gunung Padang.
Men arkeologi fungerer sånn
at det fortsetter å være stor motstand mot nye beviser,
og det er problematisk,
for vitenskap burde være åpen for nye beviser,
og den burde kunne forandre oppfatning
når nye beviser antyder at den må forandres.
Hva slags reaksjon har du fått fra arkeologene?
-De godtar det enda ikke. -Akkurat.
Det er leit, for arkeologer,
og andre forskere, de slutter bare å forske.
Det er veldig trist, for det er i det minste et spennende mysterium her,
som arkeologien burde følge med på.
Om vi kan bevise tydelig
og godta at det fantes en avansert menneskekultur før 11 000 f.Kr,
er det et stort steg.
Jeg har argumentert for
at det skjedde en diger global katastrofe for rundt 12 500 år siden,
som utslettet nesten alle spor.
Vi står igjen med nifse minner…
…som vi avviser, og sier: "Det er ikke minner.
Det er bare folklore, en myte, en tradisjon."
Jeg tror det er minner.
Jeg tror det er ekte minner om noe forferdelig
som hendte forfedrene våre på slutten av forrige istid.
Bevart i legender, kunst og stein.
De snakker ikke kun om en oversvømmelse.
De nevner også overlevende etter katastrofen,
kloke reisende som sådde frøene for menneskets gjenfødsel.
Det er en tradisjon som er spesielt sterk
i den samme eldgamle kulturen
som skapte verdens største menneskeskapte pyramide.
Det er dit jeg skal nå,
og det er ikke i Egypt.
Tekst: Heidi Rabbevåg