‏- סדרה של NETFLIX -
‏מרוצה? ‏-כן.
‏אוקיי. אנחנו מתחילים. ‏-טייק ראשון.
‏איך היית מתאר את עצמך?
‏איך הייתי מתאר את עצמי?
‏תיארו אותך בעבר כארכאולוג מדומה.
‏נכון. ‏-כזה שבורר את העובדות שמתאימות לו.
‏מיליונים קוראים את הספרים שלך, ‏אבל אקדמאים בזים להם.
‏- האם גרהאם הנקוק מטורף? -
‏ידעת שאתה פותח בקרב עם האקדמיה?
‏משום שהרבה אנשים לא רוצים לשמוע על זה.
‏היית בקדמת הבמה במשך עשרות שנים…
‏- אופק אבוד -
‏וחשפת אותי להרבה רעיונות שנויים במחלוקת…
‏- עתיק יותר משנדמה -
‏שאומתו מאז.
‏טוב, אני גרהאם הנקוק.
‏אני לא טוען שאני ארכאולוג או מדען.
‏אני עיתונאי,
‏והנושא שאותו אני חוקר ‏הוא הפרהיסטוריה של האנושות.
‏אני חושד שבני האדם הם מין הסובל מאמנזיה.
‏שכחנו משהו חשוב ביותר מהעבר שלנו.
‏ואני חושב שהדבר החשוב ביותר ששכחנו
‏הוא ציוויליזציה מתקדמת אבודה מעידן הקרח.
‏השקעתי עשרות שנים ‏בחיפוש אחר הוכחה לציוויליזציה האבודה הזו
‏באתרים ברחבי העולם.
‏וואו.
‏עכשיו, מטרתי היא לחבר את הרמזים האלה…
‏וזה נראה מוזר ביותר.
‏…ולהציג ראיות הקוראות תיגר ‏על ההשקפה המסורתית של ההיסטוריה האנושית.
‏זה מראה שהתאריכים היו מוקדמים הרבה יותר.
‏מבנים עתיקים שנבנו בתחכום מפתיע…
‏זה אתר הארכאואסטרונומיה ‏המדהים ביותר באמריקה הצפונית.
‏…חושפים את טביעות אצבעותיה ‏של ציוויליזציה פרהיסטורית מתקדמת.
‏העמוד הזה הוא כמו אבן רוזטה.
‏האפשרות שציוויליזציה התפתחה ‏מוקדם משאנחנו חושבים
‏מתעצמת.
‏זה לחלוטין עומד לדרוש מאיתנו ‏לכתוב מחדש את ההיסטוריה.
‏כן.
‏כמובן, זה רעיון שמעצבן את המומחים לכאורה,
‏המתעקשים שבני האדם היחידים ‏שהיו קיימים בעידן הקרח
‏היו ציידים-לקטים פשוטים.
‏זה הופך אותי לאויב מספר אחת של ארכאולוגים.
‏למה לא לומר, ‏"אנחנו לא יודעים. זו תעלומה מדהימה",
‏וזהו זה?
‏התפקיד שלי הוא להציע נקודת מבט חלופית.
‏אולי היה פרק נשכח בהיסטוריה האנושית.
‏אבל אולי הגישה המתגוננת ביותר,
‏היהירה והיומרנית של הזרם האקדמי המרכזי
‏מונעת מאיתנו לשקול את האפשרות הזו.
‏אני מנסה למוטט את הדפוסה של ההיסטוריה.
‏- היה היה שיטפון -
‏במשך 30 שנה, חיפשתי משהו
‏שנאמר לי שלא יכול להתקיים.
‏ציוויליזציה אנושית מתקדמת, ‏עתיקה בהרבה משלנו, שאבדה בהיסטוריה.
‏גישת הזרם המרכזי בהיסטוריה ‏טוענת שלאחר עידן הקרח…
‏- 9,600 לפנה"ס -
‏ביוזמתם, אבותינו הציידים-לקטים
‏פצחו פתאום בחקלאות ובגידול בעלי חיים,
‏הקימו ישובים, ולבסוף ערים,
‏עד שהציוויליזציות הראשונות צצו ‏לפני כ-6,000 שנים.
‏- 4,000 לפנה"ס -
‏אבל תגליות חדשות ‏מרחיקות כל הזמן את האופק הזה.
‏תגלית אחת כזו נעשתה פה, באינדונזיה.
‏- אינדונזיה -
‏- מזרח מלזיה - סינגפור - מלזיה ‏ים ג'אווה - האוקיינוס ההודי -
‏באי המאוכלס ביותר, ג'אווה…
‏- ג'אווה -
‏- ג'קרטה -
‏כארבע שעות דרומית לג'קרטה, ‏ליד הכפר קריאמוקטי.
‏- קריאמוקטי -
‏הגעתי לפה כדי לחקור ‏את אחת מהתגליות הארכאולוגיות
‏המדהימות והשנויות במחלוקת ביותר בזמננו.
‏הראיות הראשוניות
‏היממו לחלוטין את הארכאולוגים מהזרם המרכזי
‏משום שהן מטילות ספק בכל מה שהם לימדו אותנו
‏על הפרהיסטוריה של האנושות.
‏האתר הזה מעלה שאלה מטרידה.
‏מה אם ציוויליזציה מתקדמת
‏שגשגה כאן, באינדונזיה, בעידן הקרח?
‏ציוויליזציה שאבדה בדפי ההיסטוריה
‏עד היום.
‏זה גונונג פדאנג.
‏- גונונג פדאנג -
‏משמעות השם היא "הר האור" או "הר ההארה"
‏בדיאלקט הסונדאני המקומי.
‏המקומיים מדברים ביראת כבוד ‏על האווירה המסתורית שלו…
‏ועולי רגל באים מרחבי העולם ‏לתת כבוד לרוח ההר.
‏הם מטהרים את עצמם במעיין העתיק לרגליו…
‏ואז מטפסים במעלה הגבעה…
‏מאה ועשרה מטרים.
‏הטיפוס תלול וקשה.
‏אבל ההעפלה לפסגה שווה את המאמץ.
‏משום שגונונג פדאנג ‏שונה מכל מקום אחר עלי אדמות.
‏במשך זמן רב, ארכאולוגים חשבו ‏שזו סתם עוד גבעה בג'ונגל.
‏אבל הייתה בעיה בהשקפה הזו.
‏כשמגיעים לפסגה, ‏רואים אבנים פזורות על פני הנוף.
‏לוחות אבן בצורת משושים משונים ‏פזורים בכל מקום.
‏אלפי לוחות אבן.
‏זה מחזה די מפעים.
‏אבל אי אפשר לומר ‏שהוא לא מתאים לשטח הוולקני של אינדונזיה
‏שבו לוחות כאלה נוצרים באופן טבעי.
‏קוראים להם "חיבורים עמודיים"
‏והם נוצרים כשאבנים וולקניות, ‏בזלת במקרה הזה,
‏מתקררות ונסדקות לצורות ייחודיות.
‏במבט ראשון, ‏עלולים לטעות ולחשוב שהמדרגה הזו
‏היא היווצרות טבעית של אבן וולקנית,
‏ולכן ארכאולוגים לא מיהרו לחקור אותה.
‏אבל כשבוחנים זאת מקרוב, רואים בבירור
‏שהאבנים האלו סותתו, שימשו כחומרי בניין
‏והוצבו בידי בני אדם.
‏בין האבנים הנופלות המעורבבות
‏ניתן למצוא עקבות של מבנים ‏על פני כל הגבעה הזו.
‏תילים, חדרים מלבניים וקירות ארוכים
‏במדרגות מסודרות בקפידה,
‏כולם בבירור מעשה ידי אדם.
‏כשהארכאולוג עלי אכבר והצוות שלו ‏התחילו בעבודתם פה בשנת 2012,
‏הם הניחו שכל המבנים על הגבעה הזו
‏יתגלו כבני פחות מ-2,500 שנים.
‏אנחנו לא יודעים ‏מה התיארוך המדויק של האתר הזה.
‏- ד"ר עלי אכבר ‏אוניברסיטת אינדונזיה -
‏האתר הזה נטוש זמן רב כל כך ואולי הוא נשכח.
‏אנשי הצוות הניחו גם ‏שהבונים העתיקים של גונונג פדאנג
‏מצאו באתר את אבני החיבורים העמודיים, ‏שנוצרו בטבעיות.
‏אבל אז הם גילו משהו משונה.
‏החיבור העמודי יובא מחבל אחר,
‏מאזור אחר.
‏זה אומר שכל אחת מ-50,000 האבנים האלו,
‏שכל אחת מהן שוקלת כשליש טון, ‏נסחבו במעלה הגבעה הזו.
‏כשהצוות של ד"ר אכבר סקר את האתר לראשונה,
‏הם מצאו במהירות ראיות לכך ‏שבני אדם היו באזור,
‏במה שנקרא "שכבה תרבותית", ‏אבל לא במקום שבו הם ציפו למצוא אותן.
‏הופתענו מאוד לגלות ‏שהאתר הזה מורכב משתי שכבות תרבותיות.
‏השכבה הראשונה, על פני השטח, ‏היא משנת 500 לפנה"ס.
‏- 500 לפנה"ס -
‏אבל בעומק של ארבעה מטרים,
‏מצאנו שכבה תרבותית נוספת.
‏משנת 5,200 לפנה"ס.
‏- 5,200 לפנה"ס -
‏זה מפתיע מאוד. אנחנו המומים.
‏היא עתיקה מאוד.
‏לפני 7,000 שנים,
‏הרבה לפני שבנו בקנה מידה אפי כזה,
‏אין ראיות שמצביעות על כך ‏שאנשי חבל הארץ הזה
‏היו יותר מציידים-לקטים פשוטים.
‏מה יכול היה להניע אותם ‏להשקיע את המאמץ העצום
‏ולהביא את כל האבנים האלו לפה?
‏אני לא ממש בטוח מה הייתה מטרת האתר הזה.
‏אבל עדיין לא מצאנו שלד או עצמות אנושיות,
‏כך שזה לא אתר קבורה.
‏אולי הוא שימש לטקסים או פולחן.
‏אנחנו עומדים פה מול תעלומה אמיתית. ‏תעלומה שצריך למצוא לה הסבר.
‏רק אחרי שחקירה אחרת התבוננה עמוק יותר באתר
‏אפשרות חדשה יוצאת דופן ‏החלה לעלות על דעת החוקרים.
‏שהם עשויים להתמודד
‏עם מלאכתה של ציוויליזציה ‏שאבדה בדפי ההיסטוריה.
‏ד"ר דני הילמן נטוויג'אג'ה ‏למד במכון הטכנולוגי של קליפורניה,
‏אבל עכשיו הוא עובד ‏במרכז המחקר הגאוטכנולוגי של אינדונזיה.
‏כגאולוג, ד"ר הילמן ידע שהיה משהו מוזר מאוד
‏בגונונג פדאנג.
‏כשהוא חקר את האתר, הוא גילה שעמודי הבזלת
‏לא מכסים רק את פסגת הגבעה.
‏הם גם עוטפים את המדרונות המדורגים שלה
‏ומכסים אזור של לפחות 150 דונמים.
‏האזור החשוף הזה, בין שתי המדרגות,
‏נראה כמו קיר סומך.
‏יש ארכאולוגים שבטוחים שכל זה טבעי לחלוטין.
‏אני יודע שזו אבן טבעית,
‏אבל הם טוענים שהפריסה כולה גם היא טבעית.
‏הן טבעיות, אבל הן מוצבות בצורה לא טבעית.
‏- ד"ר דני הילמן נטוויג'אג'ה ‏גאולוג -
‏בדרך כלל היא מאונכת. ‏-מאונכת, כן.
‏נכון. ‏-ופה היא מונחת על הצד.
‏והיא גם לא מסותתת כך. ‏-כן.
‏פה, האבנים נחתכו לגודל של מטר או מטר וחצי.
‏נכון.
‏ד"ר הילמן שם לב לעוד דבר בלתי שגרתי
‏בין האבנים.
‏במנח הטבעי, אין מסת אדמה בין האבנים.
‏הן היו צמודות מאוד.
‏אבל פה, בין האבנים העמודיות האלו, יש מלט
‏שמחבר ביניהן, כמו בטון. ‏-כן.
‏זו שכבה עקבית מאוד בעובי של כחמישה ס"מ.
‏נכון, אז הם יישרו את אבני הבנייה
‏בעזרת המלט ביניהן. מעשה מכוון של בני אדם
‏כחלק מתהליך בנייה. ‏-כן.
‏אז דני התחיל לחקור זאת,
‏ופה התחילו להופיע ההפתעות.
‏כשהוא חיבר בין כל הנתונים שלו, ‏ד"ר הילמן התחיל להבין
‏שגונונג פדאנג הוא הרבה יותר מסתם גבעה.
‏זה האתר העתיק של גונונג פדאנג.
‏בצד הצפוני יש גרם מדרגות
‏בגובה של יותר מ-90 מטרים,
‏שבסופו, הראשונה מתוך חמש המדרגות.
‏על פני שטח של בערך 150 על 40 מטרים.
‏הגבעה כולה מוקפת על ידי ‏קירות סומכים מבזלת עמודית סביב.
‏כשהוא עשוי מכ-50,000 אבנים,
‏זה פרויקט הארצה מסיבי
‏שהפך גבעה וולקנית
‏למה שיתואר בדרך הטובה ביותר ‏כפירמידת מדרגות.
‏אז כל אלה מדרגות עשויות ידי אדם.
‏כן.
‏זו לא אותה צורת פירמידה
‏כמו הפירמידות של המאיה או של גיזה.
‏לא. העליה במדרגות ‏היא רעיון דומה לצורת הפירמידה, כן.
‏כן. אבל פה יש מאפיינים מעגליים. ‏-אכן.
‏יש פה שאלה של הגדרות. ‏מה ההגדרה של "פירמידה"?
‏אבל אם נגדיר אותה כמבנה ‏שעולה בסדרה של מדרגות עד לפסגה,
‏זה בדיוק מה שיש לנו בגונונג פדאנג.
‏והעובדה שפירמידה עתיקה כל כך קיימת פה בכלל
‏עשויה לשנות בצורה קיצונית ‏את מה שאנחנו יודעים על היכולות של אבותינו.
‏כיום, ארכאולוגים סבורים ‏שהפירמידה העתיקה ביותר בעולם
‏נבנתה לפני כ-4,700 שנים.
‏והיא לא במצרים, אלא בפרו.
‏- העיר הקדושה קאראל-סופה ‏פרו -
‏אבל ד"ר הילמן מצא ראיות לכך ‏שגונונג פדאנג עשויה להיות עתיקה עוד יותר.
‏אז כמה עתיקה היא באמת?
‏מי בנה אותה? ולמה?
‏ד"ר הילמן והצוות שלו
‏פונים לטכנולוגיה ‏שמשמשת בדרך כלל למדידות גאולוגיות
‏לחיפוש תשובות עמוק בתוך המבנה.
‏אם כך, יש לנו פה שלוש שיטות.
‏ה-GPR. ‏-כן, זה מכ"ם חודר קרקע.
‏מכ"ם חודר קרקע. ‏-כן.
‏וטומוגרפיית התנגדות. ‏-כן.
‏וגם טומוגרפיה סיסמית.
‏בעבר, ארכאולוגים חפרו באתר ‏לעומק של כמה מטרים בלבד
‏ורק בכמה תעלות בודדות.
‏הטכנולוגיה החדשה הזו מכסה אזור גדול בהרבה…
‏שלושים מטר. ‏-שלושים מטר.
‏…ונכנסת עמוק בהרבה.
‏אנחנו עומדים להשתמש במכ"ם חודר קרקע,
‏מדידות ה-GPR.
‏מכ"ם חודר קרקע
‏פולט פעימות של גלי רדיו לתוך האדמה.
‏כשהן פוגעות במשהו, הן מהדהדות בחזרה, ‏והנתונים נרשמים ועוברים ניתוח.
‏בחרנו בתדר של 40 מגהרץ ‏לחדירה בעומק 30 מטר.
‏אוקיי. קדימה.
‏ככל שד"ר הילמן והצוות שלו ‏לומדים יותר מסריקת החלל הפנימי,
‏כך גובר המסתורין.
‏אופי המבנים התת-קרקעיים ‏הופך למורכב יותר ויותר.
‏למרות שבזלת עמודית
‏משמשת תמיד כחומר בניין.
‏טומוגרפיית סיסמית חשפה נקודה מסקרנת
‏עמוק בתוך הגבעה.
‏יש לזה מהירות סיסמית של כ-200 מטר לשנייה.
‏כן. ובמילים פשוטות, מה זה אומר בדיוק?
‏זה חלל.
‏- מנהרה / חדר -
‏חלל. ריק. ‏-ריק.
‏תוכל לתאר לי את החלל הריק הזה?
‏כן, כפי שאתה רואה, הוא מלבני.
‏הוא מלבני, כן. ‏-כן.
‏והנקודה היא בדיוק… ‏-כן.
‏…משום שבאמצע האתר הזה… ‏-נכון.
‏…מתחת למדרגה הראשונה, יש עוד חדר…
‏- חדר ‏קיר מלאכותי -
‏כן. ‏-…שמתחבר לחדר הזה,
‏מתחת למדרגה השנייה.
‏ד"ר הילמן והצוות שלו גילו
‏לפחות שלושה חדרים מלבניים גדולים.
‏אחד בעומק של כעשרה מטרים,
‏אולי זהו חדר כניסה כלשהו,
‏נראה שהוא מחובר ‏למנהרה המובילה לחדר ראשי גדול יותר.
‏ומעבר נוסף מתחבר לחדר שלישי,
‏בעומק של 20 עד 30 מטר.
‏כל השלושה ממוקמים ‏סביב הציר המרכזי של האתר.
‏כל החדרים האלה מסקרנים אותי מאוד.
‏הייתי כל כך רוצה שארכאולוגים
‏באמת יבצעו חפירה באתר הזה.
‏כשראינו את החדרים האלה…
‏כן. ‏-…שלושה חדרים,
‏זה פשוט, נדהמנו.
‏בנקודה הזו, אתה יודע שמצאת משהו חשוב.
‏בטח. ‏-כן, אין לטעות בכך.
‏כן.
‏אבל בעיני היסטוריונים ‏ובעיני הארכאולוגים שחפרו באתר הזה לראשונה,
‏התגלית של ד"ר הילמן פשוט לא הגיונית.
‏ציר הזמן המקובל של ההיסטוריה האנושית
‏מספר לנו ששבט הציידים-לקטים
‏שחי בראש הגבעה הזו לפני 7,000 שנה…
‏- 5,200 לפנה"ס -
‏לא היה מסוגל לבנות מבנה
‏מורכב וגדול כמו זה.
‏ולמרות זאת, הנה הוא.
‏תעלומה שמתחננת שנחקור אותה.
‏על מנת לתארך את הגבעה הזו, שאיננה גבעה,
‏ד"ר הילמן והצוות שלו ‏משתמשים בכלי גאולוגי נוסף,
‏קידוח ליבה.
‏כצפוי, דגימות משתי השכבות העליונות ‏מתוארכות לפני 3,000 שנים…
‏- 1,000 לפנה"ס -
‏ועד לפני 8,000 שנים.
‏- 6,000 לפנה"ס -
‏אבל כשקדחו לעומק של 15 מטר
‏הם מצאו משהו לגמרי לא צפוי.
‏- 6,000 לפנה"ס -
‏הקטעים האלה נבנו לפני כ-11,600 שנים…
‏- 9,600 לפנה"ס -
‏מה שממקם את מקורות האתר הזה ‏בסוף עידן הקרח האחרון.
‏והתגליות של ד"ר הילמן לא פסקו שם.
‏כשהוא חפר עמוק יותר, בעומק של כ-30 מטר, ‏הוא נתקל בשכבת הבנייה המוקדמת ביותר.
‏בוא ננסה לגלות מתי זה נבנה.
‏אוקיי. השכבה הרביעית ‏עשויה להיות מלפני 20,000 שנה.
‏-עתיקה מאוד.
‏קידוחי הליבה האלה ‏הפיקו חומרים ניתנים לתיארוך
‏שמקורם מלפני 24,000 שנים.
‏- 22,000 לפנה"ס -
‏חומרים אורגניים שקשורים בבירור ‏לאלמנטים מבניים שהיום קבורים עמוק.
‏וזה שכנע את דני, ועליי לומר שגם אותי,
‏שגונונג פדאנג משתייך ‏למקורות עתיקים רחוקים.
‏הממצאים של דני מדהימים ומתמיהים לחלוטין.
‏עד כה, ארכאולוגים ראו בכך עובדה ידועה מזמן
‏שלא נבנה אף מבנה בקנה מידה גדול ‏בדרום-מזרח אסיה
‏עד לפני כ-4,000 שנים.
‏התיארוך שלך ממקמם את האתר הזה בעידן הקרח.
‏אז מבחינתי, זה מלהיב מאוד.
‏כן. ‏-אני חייב לתהות
‏אם בחדרים האלה יש ראיות או מידע
‏שאולי יש לו זיקה…
‏כן. ‏-…לחיפוש שלי אחר ציוויליזציה אבודה.
‏לדעתי אנחנו יודעים מעט מאוד על עברנו. ‏-נכון.
‏אני חושב שאנחנו מפספסים פה משהו גדול.
‏זה רעיון שקשה מאוד ‏לזרם המרכזי בארכאולוגיה לקבל.
‏התפיסה שזה מבנה מעשה ידי אדם
‏כבר לא שנויה במחלוקת רצינית.
‏אבל מה שקשה מאוד לארכאולוגיה לקבל
‏הוא שייתכן שמקורות המבנה ‏מתוארכים עד כדי 24,000 שנים אחורה.
‏עד למעמקי עידן הקרח האחרון.
‏נראה שהמלומדים לא רוצים להתמודד עם העובדה
‏שעידן הקרח היה תקופה מיוחדת מאוד
‏שבה העולם היה שונה מאוד.
‏תבינו, באותה תקופה, לפני 20,000 שנים, ‏כדור הארץ לא נראה כפי שהוא נראה עכשיו.
‏האי ג'אווה לא היה אי.
‏הוא היה החלק הדרומי ביותר ‏של יבשת דרום-מזרח אסייתית נרחבת.
‏יבשת שגאולוגים קוראים לה "סונדאלנד".
‏במהלך עידן הקרח האחרון,
‏פני הים היו נמוכים בכ-120 מטר מאשר כיום.
‏- ג'אווה -
‏ים ג'אווה היה אז למעשה גוש אדמה עצום
‏שהשתרע מיבשת אסיה.
‏סונדאלנד השתרעה על פני כ-1,120 קמ"ר…
‏- סונדאלנד -
‏- 22,000 לפנה"ס -
‏בערך בגודל מערב ארה"ב.
‏זו הייתה תת-יבשת שלמה.
‏- מפרץ בנגל - האוקיינוס ההודי -
‏אנחנו יודעים ששבטים של ציידים-לקטים ‏שגשגו הודות לשפע חיות הבר של סונדאלנד
‏עוד לפני 45,000 שנים, ‏וכנראה מוקדם הרבה יותר.
‏למה שתרבות מתקדמת יותר מבחינה טכנולוגית ‏לא הייתה יכולה
‏להיות פה גם היא?
‏בעולם קר ואסור, ‏גוש האדמה הענקי הזה שבדרום-מזרח אסיה
‏היה אחד מכמה מקומות חמימים ומזמינים
‏שבהם הייתה לבני אדם קדמונים אפשרות אמיתית
‏לפתח ציוויליזציה מתקדמת ומתוחכמת.
‏אני חושב שאלה שבנו את גונונג פדאנג
‏חלקו את כוכב הלכת שלנו עם ציידים-לקטים
‏שאנחנו יודעים על קיומם הנרחב באותה תקופה.
‏זה לא רעיון פרוע כל כך.
‏אפילו היום, האומות המתקדמות טכנולוגית
‏מתקיימות לצד חברות ציידים-לקטים, ‏כמו הסאן בנמיביה,
‏או הלקנדון במקסיקו.
‏או הקזחים במערב מונגוליה.
‏תרבויות שונות ברמות התפתחות שונות
‏תמיד חיו אלה לצד אלה.
‏גונונג פדאנג מצביע על כך
‏שהייתה איזושהי תרבות באזור מדף סונדה
‏שהיה ביכולתה ליצור מבנה מגליתי ענקי.
‏תרבות שהתמחתה בבנייה מאבני בזלת עמודיות.
‏זה סגנון בנייה שראיתי באזור הזה בעבר,
‏באי הזעיר, פוהנפיי, שבאוקיינוס השקט, ‏באתר הנקרא נאן מאדול.
‏- נאן מאדול ‏פוהנפיי -
‏גם הוא נבנה מאבני בזלת וולקניות
‏שהונחו זו על גבי זו, ‏בדיוק כמו בגונונג פדאנג.
‏ארכאולוגים סבורים שרוב המבנה
‏שנראה לעין היום בנאן מאדול ‏מתוארך ללפני כ-900 שנים,
‏כשהאבנים נחצבו באי שכן.
‏אבל במהלך הסקירות שלי בביקורים קודמים
‏מצאתי שכמה מהעמודים המגליתיים שלו ‏ממשיכים אל מתחת לפני המים,
‏מה שמצביע על היתכנות לכך ‏שגרסאות מוקדמות יותר נבנו
‏כשפני הים היו נמוכים יותר, ‏במהלך עידן הקרח האחרון.
‏האם הארכיטקטים של גונונג פדאנג
‏חצו את דרום האוקיינוס השקט ‏והגיעו למיקרונזיה?
‏ואם כן, מה קרה להם?
‏ובכן, אני מאמין שזה קשור למה שקרה
‏לפני כ-12,800 שנים,
‏כשעידן הקרח שינה ‏בפתאומיות ובדרמטיות את כיוונו.
‏האקלים התחמם בהדרגתיות ‏במשך תקופה די ארוכה.
‏ואז, פתאום, קרו שני דברים בבת אחת.
‏קודם כול, הטמפרטורות הגלובליות צנחו
‏לרמה שבה הן היו בשיא עידן הקרח,
‏וזה קרה כמעט בן לילה.
‏ושנית, הייתה עלייה פתאומית ‏ובלתי מוסברת של פני הים.
‏בדרך כלל, בעידן קרח, ‏כשנכנסים לתקופה של קיפאון,
‏לא מצפים לראות כמות מים גדולה ‏נשפכת לאוקיינוסים,
‏משום שהמים האלה היו הופכים לקרח.
‏- סונדאלנד -
‏מה שקרה הוא שיטפון גדול כמו במבול, ‏פשוטו כמשמעו.
‏בין לפני 12,800 ל-11,600 שנים, ‏האוקיינוסים בעולם גאו באופן דרמטי…
‏- 9,600 לפנה"ס -
‏בסדרת שיטפונות עצומים זה אחר זה.
‏לבסוף, יבשת סונדאלנד הגדולה
‏נבלעה בתוך הים, עולם אבוד.
‏זה מעלה את השאלה הברורה.
‏האם יש בים ג'אווה עוד מקדשים ומבנים
‏שעדיין מחכים להתגלות?
‏מי יודע מה אבד ברמות הים העולות.
‏תקופה זו של שיטפונות עצומים ‏הייתה גורמת לאנושות כולה לטראומה.
‏ואכן, יש עדויות שכך קרה.
‏כמעט כל תרבות קדומה ‏שמרה על מסורת של מבול גדול
‏שבלע את האדמה.
‏כאן, באינדונזיה,
‏לבני הבטאק הייתה גרסה משלהם ‏למיתוס המבול הגלובלי.
‏- אל בורא -
‏- סונדאלנד -
‏פעם, לפני שנים רבות, ‏העולם הפך לזקן ומלוכלך.
‏אז האל הבורא, דבאטה, שלח מבול גדול
‏לטהר את העולם מכל היצורים החיים.
‏זוג בני האדם האחרון מצא מקלט ‏על ההר הגבוה ביותר.
‏אבל בדיוק כשהמים עמדו לבלוע אותם,
‏האל חזר בו מהחלטתו להביא לסוף האנושות.
‏הוא יצר גוש אדמה יש מאין,
‏הניח אותו על השיטפון הגואה ‏ויצר את איי אינדונזיה,
‏וכך הזוג ניצל.
‏ולזוג היו ילדים שאכלסו מחדש את העולם
‏והפכו לאבותיהם של בני הבטאק.
‏זה סיפור אפוקליפטי עתיק שמופיע שוב ושוב
‏במסורות ברחבי העולם, ‏ושעובר מדור לדור במשך אלפי שנים.
‏כמובן, יש בתנ"ך את הסיפור של נוח.
‏אבל גם הפולקלור ההודי ‏מספר לנו על דייג בשם מאנו,
‏ששרד שיטפון גדול לאחר שאל הזהיר אותו.
‏החל מהשומרים ועד לבבלים, ‏מהיוונים הקדומים ועד לסינים,
‏לכולם יש גרסאות דומות של אותו סיפור.
‏הרעיון שזה סתם צירוף מקרים,
‏שהסיפורים הומצאו עצמאית ‏על ידי תרבויות שונות, הוא לא הגיוני.
‏כל הדברים האלה הם ודאי סיפורים
‏שאנשים העבירו מדור לדור
‏ששרדו את הזמן הזה.
‏כן. אירועים קטקליזמיים גלובליים
‏הקשורים לעלייה מהירה בגובה פני הים… ‏-כן.
‏…באמת קרו, ופתאום, ‏המסורת חובקת העולם של מבול גלובלי
‏מפסיקה להיות רק מיתוס והופכת לזיכרון.
‏כן. ‏-תיאור של אירועים אמיתיים.
‏אני מרותק ‏מההיסטוריה העתיקה של אינדונזיה
‏ומהסודות שהיא מתחילה ‏לחשוף עבורנו בגונונג פדאנג.
‏אבל בגלל הדרך שבה ארכאולוגיה עובדת
‏תמשיך להישמע ‏התנגדות משמעותית לראיות החדשות,
‏וזה בעייתי מאוד
‏כי המדע אמור להיות פתוח לראיות חדשות
‏ולהיות מוכן לשנות את דעתו
‏כשראיות חדשות מצביעות על כך ‏שהוא צריך לשנות את דעתו.
‏איזו תגובה קיבלת מארכאולוגים מקצועיים?
‏הם עדיין לא מקבלים את זה. ‏-כן.
‏זה חבל בעיניי, משום שארכאולוגים
‏ובעצם כל החוקרים, פשוט מפסיקים לחקור.
‏זה עצוב מאוד, ‏משום שלכל הפחות יש פה תעלומה מסקרנת,
‏שהארכאולוגיה צריכה לשים אליה לב.
‏אם נוכל להוכיח בפירוש
‏ולקבל את קיומן של תרבויות מפותחות ‏לפני 11,000 לפנה"ס,
‏זה יהיה צעד גדול.
‏אני טוען
‏שלפני כ-12,500 שנים התרחש אסון עולמי אדיר
‏שמחק כמעט את כל העקבות.
‏נשארו לנו רק הזיכרונות הרודפים האלה…
‏ואנחנו מנסים לדחות ‏ולהגיד, "אלה לא זיכרונות.
‏"זה סתם פולקלור, סתם מיתוס, סתם מסורת".
‏לדעתי אלה זיכרונות.
‏לדעתי אלה זיכרונות אמיתיים של משהו איום
‏שקרה לאבותינו בסוף עידן הקרח האחרון.
‏הם השתמרו באגדות, באומנות ובאבן.
‏והם לא מספרים רק על שיטפון גדול.
‏הם מתייחסים גם לשורדי האסון,
‏מטיילים חכמים שזרעו את זרעי ‏הלידה המחודשת של האנושות.
‏זו מסורת איתנה במיוחד
‏באותה תרבות עתיקה
‏שיצרה את הפירמידה מעשה-ידי-אדם ‏הגדולה ביותר בכדור הארץ.
‏לשם פניי מועדות עכשיו,
‏ולא מדובר במצרים.
‏תרגום כתוביות: אריאן הד