SERIÁL NETFLIX
Obojí.
Ale musím pracovat.
A za to tě mám ráda.
Tak či onak.
Díky, zlato.
Paní Whitehouseová.
Slečno Woodcroftová.
Pomůžu vám?
Jste mi povědomá.
To doufám. Žaluji vašeho manžela.
Nesetkaly jsme se někdy?
To si nevybavuji.
Tak to se omlouvám.
Sophie Whitehouseová.
Nechodila jste na Oxford?
Liverpool.
Proč jste přišla?
Zdála jste se mi velmi povědomá.
Možná jsme znaly stejnou ženu.
Neznáte Holly Berryovou?
Ne. To jméno bych si asi pamatovala.
Studovala v Liverpoolu?
Na Oxfordu.
Neměly bychom spolu mluvit.
Protože chcete zavřít mého manžela?
- Není to osobní. - On není násilník.
Jste si tím jistá?
Znám svého manžela.
Předpokládám, že ano.
- Ještě něco? - Ano.
Omlouvám se za vyrušení.
SOUD WREN
Promiň.
Známe se?
- Měla bych jít. - To nechceš.
Tady ne.
- Nedělej cavyky, ty couro. - Tati?
Tati?
Tati.
Nemůžu spát.
Já taky ne.
Jo!
Už letím.
- Víš, že to zavání obtěžováním? - Ali, ona to ví.
- Prosím? - Sophie to ví.
Přišla za tebou a napřímo ti to řekla?
Skoro ano. Ví, že jsem Holly.
Podívej, já u toho nebyla.
Ale kdyby to věděla, řekla by to Jamesovi a už bys seděla v poutech.
Co když mu to řekla?
Co když s tím šli rovnou do novin,
obešli i Angelu?
Dobře, to zní trochu paranoidně.
A co by novinářům asi tak řekl?
„Stíhá mě žena, kterou jsem na výšce znásilnil?“
Co když na mě přijdou a už si u soudu neškrtnu?
- To neříkej. - Protože to by mě kurva zabilo.
WHITEHOUSEOVI
KRÁSNÉ VÝROČÍ
- Ahoj. - Panebože.
Je půl druhé v noci. Kde jsi byla?
Procházela se.
Přemýšlela.
Zítra to nemusí jít podle mých představ.
Možná mě odsoudí.
Neodsoudí.
Vždy jsi mě hájila.
Stála při mně.
Ano.
Holly Berryová.
Jak vypadala?
Proč?
Kdys ji viděla naposledy?
- Myslela jsem si, že dnes. - Dnes?
Kde?
Na ulici.
Viděla jsem ženu a řekla si: „Panebože, to je Holly.“
Ale byla to jen má mysl…
pohrává si se mnou.
Snad mě nebudeš nesnášet, ale…
té noci, kdy jsme s Libertiny slavili konec školního roku…
jsem s ní možná něco měl.
S Holly?
Běžel jsem za tebou na pokoj
a na chodbě jsem narazil na jednu holku, zdála se mi povědomá.
Jen trochu. Byla tma.
Oba jsme byli trochu opilí.
A bylo to…
spontánní.
Byl jsi spontánní?
Mám to chápat tak,
že zemřel muž, skočil nebo spadl,
tys utekl z místa činu,
narazil na ženu, která se ti zdála povědomá…
a měl jsi s ní sex?
Sex se souhlasem.
Ale…
Ale co?
No, potom vypadala…
otřesená a…
Šlo o to, že byla panna.
A měl jsem pocit,
že to neproběhlo tak, jak si romanticky představovala.
A já byl…
možná…
trochu…
Surový?
Unáhlený.
- Takže Chris Clarke měl pravdu? - Blbost.
Na 100 % to nebylo znásilnění.
A víš, snažím se být sám k sobě upřímný.
Chci být upřímný i k tobě.
Ale jestli ta holka byla Holly,
je možné, že jsme nebyli na stejné vlně, špatně jsem to pochopil.
Nechci před tebou nic skrývat.
Panebože, takže toho je víc?
Skoro všechno už víš. O tom večírku Libertinů jsem ti už říkal.
Vynechal jsem jen malý detail.
Jaký?
Alec,
ten kluk, co skočil nebo spadl.
Ten heroin mu dal Tom a já se zbavil důkazů.
To není malý detail, Jamesi.
Alec zemřel.
Byla to tragédie, ale lhal jsem pro Toma.
Já jsem lhala pro tebe.
Poskytla jsem ti alibi
a nevěděla, co se stalo.
Moc mě to mrzí.
Chránil jsem tě.
- Nechtěl jsem tě zatěžovat. - Mohla jsem se rozhodnout sama.
Upřímně, Soph, nevypadala jsi, že tě zajímají podrobnosti.
Všechny ty tvé historky
se neustále mění.
Teď už víš všechno.
Nic dalšího ti netajím.
Přísahám.
Slečno Woodcroftová.
Díky, Ctihodnosti.
Jeden z nich lže.
Vy musíte rozhodnout, kde je pravda.
Slečna Lyttonová vám popsala zločin, který na ní byl spáchán
dne 12. října, ráno, v parlamentním výtahu.
Agresivní znásilnění.
Pan Whitehouse vám řekl jiný příběh.
Máme tu dva narativy, které se vzájemně liší.
Přivolal výtah on, nebo ona?
Vstoupil do výtahu první on, nebo ona?
Kdo z nich začal s líbáním?
A nakonec jeden zásadní, do očí bijící, nepopiratelný rozdíl.
Jeden z nich lže.
Na počátku tohoto řízení
jsem řekla, že slečna Lyttonová zažila přeměnu „ano“ v „ne“.
Souhlasila s polibkem,
ale jakmile pan Whitehouse přitvrdil, přišlo nesporné „ne“.
„Tady ne“ znamená „ne“.
Nehledě na slova obhajoby,
byla to jasná známka toho, že slečna Lyttonová nechtěla pokračovat.
Nazval ji courou.
Proč by o tom měla lhát?
Nelhala.
On ji znásilnil.
To je jasné.
Věřím, že nepodlehnete myšlence,
že bohatí a mocní mohou hrát podle jiných pravidel.
Že lidé, kteří nejsou na slůvko „ne“ zvyklí,
by ho snad neměli slýchat.
Že jejich volnost má jiné hranice.
Vážená poroto, myslím, že všichni dobře víme, kdo tady lže.
Privilegovaní nesmí na rozdíl od ostatních beztrestně porušovat zákon.
Privilegia Jamese Whitehouse nezahrnují znásilnění.
Slečno Reganová.
Bylo to milování, nebo se James Whitehouse dopustil znásilnění?
Odpověď na tuto otázku se nachází jen na jednom místě,
a to v důkazech.
Podívejme se tedy na ně.
Začala bych tím, s čím oba souhlasili.
Několikrát předtím se společně oddávali spontánnímu sexu.
Agresivnímu sexu se souhlasem.
V inkriminovaný den,
poté, co slečna Lyttonová řekla panu Whitehouseovi,
že je jeho arogance atraktivní,
spolu vešli do výtahu a začali se vášnivě líbat.
S polibkem bezesporu oba souhlasili.
Podívejme se, na čem se neshodli.
Slečna Lyttonová tvrdí, že v určitý moment projevila neochotu.
Ale jak může někdo slyšet „ne“,
když nebylo vysloveno?
Pan Whitehouse si stojí za tím, že „tady ne“ neslyšel.
Ale i kdyby toto zaznělo, „tady ne“ neznamená „ne“.
Neznamená to neochotu.
Vlastně by se tento výraz dal chápat jako „ano“,
jen ne tady,
na tom daném místě.
Proč by si James Whitehouse měl vynucovat sex s Olivií Lyttonovou,
se ženou, která ho stále milovala a byla ochotná obnovit jejich vztah?
Sama to takto řekla.
Proč by znásilňoval ženu, která byla ochotná s ním mít sex?
Otázka je jednoduchá. Neznásilnil ji.
James Whitehouse měl poměr.
Ale poměr není trestný.
Obhajoba nemusí odůvodňovat
lži slečny Lyttonové.
Možná se cítila zahanbená,
styděla se, možná byla rozzuřená.
Ale stud, vztek nebo ponížení
by neměly mít sílu proměnit konsensuální sex
ve znásilnění.
1 753, to už odpovídá.
Opravila jsi je?
Ne, vyměnili mi je.
Ty staré prý byly pokažené.
Pěkný šmejd, řekla bych.
„Bylo to milování, nebo se James Whitehouse dopustil znásilnění?“
To bylo dobré.
Mně se líbilo, jak jsi v jedné větě propojila privilegia a volnost.
Naráželas tím na Libertiny, že?
Upřímně,
občas nechápu, proč tyhle typy lidí obhajuji.
Je načase ten případ ukončit.
Ahoj.
Je to hezké.
Když se na to nedíváš.
Kde je táta?
Je pořád u soudu.
- Měli oběd? - Ano.
- Vyhráli jsme? - Zatím ne.
Ale vyhrajeme, jsme Whitehouseovi.
Kam jdeš?
Jdu ven, na vzduch.
Proč?
Vzduch je klíčový.
Co to znamená, klíčový?
Znamená to, že bez vzduchu se nedá žít.
Hned jsem zpátky.
Copak?
Nic.
Tady jsi. Máme se vrátit.
Tak rychle?
Jsou čtyři?
- Asi pošlou porotu domů. - Mají verdikt.
Poslali zprávu.
Jsi v pohodě?
Nikdy mi nebylo líp.
Předsedkyně poroty,
odpovězte na mou otázku buďto ano nebo ne.
Shodla se porota na verdiktu?
Ano.
Může obžalovaný povstat?
Shledáváte obžalovaného Jamese Whitehouse
vinným, či nevinným
z trestného činu znásilnění?
Nevinným.
Členové poroty,
nezbývá mi než vám poděkovat
za vaše rozhodování v tomto případu.
To je pašák.
Vyhnul se další kulce, co?
Chápeme, že vaše služba
obnáší opravdovou osobní oběť.
Za to jsme vám vděční.
Porota je rozpuštěna.
Pane Whitehousi, jste volný, můžete jít.
Povstaňte.
- Děkuji. - Bylo mi potěšením.
Pane Whitehousi!
ÚSTŘEDNÍ TRESTNÍ SOUD
Budu velmi stručný.
Rád bych poděkoval porotě za to, že poznala pravdu.
Že dokázala moji nevinu.
Spravedlnost zvítězila.
Ušel jsem dlouhou a strastiplnou cestu,
ale můj život je zpět.
Jsem vděčný
svým dětem, milující manželce.
Za posledních pár měsíců jsme si museli projít peklem,
proto jim chci poděkovat za to, že při mě stáli.
Fakta promluvila.
Britský právní systém opět prokázal svou odolnost…
Pane Whitehousi!
Tati!
- Tati! - Tati!
Tati!
Ahoj, čau.
- Jsi doma napořád? - Ano.
Jsem, zlatíčka.
- Mami, přidáš se? - Ahoj, zlato.
- Ahoj. - Umírám hlady, co vy?
- Jo. - Jdeme.
Spravedlnost zvítězila.
Ušel jsem dlouhou a strastiplnou cestu,
ale můj život je zpět.
Jsem vděčný
svým dětem, milující manželce
Za posledních pár měsíců jsme si museli projít peklem…
WHITEHOUSE JE NEVINNÝ
Kurva!
Čurák!
Kate?
Jen pár hodin po navrhovaném hlasování
o nedůvěře vládě premiéra Toma Southerna
byl Malcolm Thwaites, poslanec labouristů za Penthorpe,
zatčen za využívání sexuálních služeb mladých prostitutů.
Není to poprvé, co Thwaites…
Chris Clarke má bezvadné načasování.
Jak to víš?
Zrovna jsem mluvil s Tomem.
Máme zase důvěru, můžu se vrátit na ministerstvo vnitra.
Náměstek ministra pro protidrogovou politiku.
- Děláš si srandu? - Ne.
Říkala jsem, že ti došlo štěstí?
Mýlila jsem se.
Zníš trochu rozpolceně, zlato.
Ohromeně.
Je to skoro jako by tě odměnil.
To ne, vrátil to do normálu. Na budoucnost.
Omerta Libertinů.
Pověz mi pravdu, zlato.
Řekl jsi to?
Řekl jsi: „Nedělej cavyky, ty couro?“
- Na to jsem už odpověděl u soudu. - Já vím.
Ptám se tě znovu tady a teď. Řekl jsi to?
Co myslíš?
Podle mě ti možná řekla, ať přestaneš.
Ale podle tebe to nemyslela vážně.
Tak jsi jí řekl: „Nedělej cavyky, ty couro.“ Ze srandy.
Ale taky vážně.
Protože to zní jako něco, co bys řekl.
Řekl jsi to.
Jasně, že to nemyslela vážně.
Byla to naše dokonalá hra.
To přeci nemůžeš vědět.
Můžu a vím to.
Olivia milovala riskantní situace. Já taky.
To, že nás mohli načapat.
- Panebože. - Promiň.
- U soudu jsi řekl něco jiného. - Nemohl jsem jinak.
Řekl jsi, že to je sprosté a ponižující.
Ano, je.
Řekl jsem jádro pravdy,
což je to, že to chtěla.
Jádro pravdy je to, že bych se ženě nikdy nevnucoval násilím.
To je skvělé, děkuji.
- Drobné si nechte. -Díky.
Tak jo, dobrou noc.
Alison?
Ježíši!
Omlouvám se.
Jsem Sophie Whitehouseová.
Na výšce Greenawayová.
Sophie.
Omlouvám se, že jsem tě tak přepadla.
Je pozdě a už jsme se dlouho neviděly.
Zeptala bych se, jak se daří, ale…
Jo.
- Chceš jít dál? - Díky.
Ale ne, hned zase půjdu.
Snažím se někoho najít.
Holly Berryovou.
Napadlo mě, že bys mi mohla pomoct.
S lidmi z Oxfordu už nejsem v kontaktu.
Už se s nimi nebavím.
A oni mě taky nekontaktují, protože jsem obyčejná učitelka
a nemůžu sponzorovat výzkum.
Byly jste si blízké.
To ano. Jo.
Netušíš, kde by mohla být?
Ne.
Ani o nikom nevíš?
- Kéž bych to věděla. Promiň. - Vážně?
Už jsem to jednou řekla. Je pryč.
Pryč?
Protože Holly Berryová je Kate Woodcroftová?
Ne.
Ne, tak to není.
Jen nevím, kde je.
Odstěhovala se do Liverpoolu a přestaly jsme se bavit.
Díky za pomoc.
Proč ji hledáš?
Na něco se musím zeptat.
Odpověď je ano.
Cože?
Chtěla jsem jí říct, že se plete.
Ale jsi na hovno lhářka. Odjakživa.
Omlouvám se.
Ne, je to moje vina. Jsem v prdeli.
Kate zabít nemůžu a Holly nezapřu. Jsem úplně v prdeli.
Její manžel je násilník a ona to ví.
Zavolám ti.
Vím, že je pozdě, ale vážně s tebou musím mluvit.
Kate?
To není moje jméno.
Co to říkáš?
Co se děje?
- Udělala jsem něco hrozného. Neetického. - Co?
Stíhala jsem člověka z minulého života.
- To zní dost dramaticky. - Je to pravda.
Máš na mysli Whitehouse?
Znala jsi ho?
Na výšce.
Znásilnil mě,
když jsem se jmenovala a vypadala jinak.
Cože?
Ježíši.
- On ví, kdo jsi? - To nevím.
Ale myslím si to.
- Mám se přiznat? - Ne, zničila by sis kariéru.
Raději to udělám sama.
Potopil by se s tebou. Vzájemná destrukce.
- Jsem zasraná lhářka. - Kate.
- Jako on. - Dost.
Tak to je. Vlastně mě doopravdy vůbec neznáš.
Já…
Už to nezvládám.
Myslíš to vážně?
Možná ji jednou opustím.
Ale pravdou je,
že jsem si tě vybrala, protože jsi nedostupný.
Musím s tím přestat.
Chápu.
Mám jít za soudcem?
- Co bys řekla? - Potřebuji právníka?
Budeš mě zastupovat?
Nemůžeš mě zastupovat. Posrala jsem to.
Sussex?
Proč tam s nimi jedeš?
- Protože tě opouštím. - Cože?
Ne. Teď?
Proč? Prošli jsme si peklem, ale už je to za námi.
- Nerozumím tomu. - Já vím.
Co můžu udělat?
Nic.
Nebuď povýšená, Sophie.
- Zasloužím si víc. - Povýšená? Já?
Tak se necítím, Jamesi.
Byla jsem toho součástí, jsem komplic a nesnáším se za to.
Za co? Mluvíš v hádankách.
Za to, že jsem tě nechávala upravovat pravdu.
Vybírat si střípky, které zapadaly do světa, co se ti hodil.
Pravda je pro tebe jako hračka.
A ty si s ní hraješ, s výpustkami, vynecháváním a polopravdami.
Nemůžeš si pomoct.
- To přeci dělají všichni. - Nedělají.
Odvracela jsem zrak, protože jsem si myslela, že ses otevřel jen mně.
Cítím se…
jako blázen a…
upřímně, stydím se.
Otevřel jsem se ti.
- Ach bože. - Takový jsem.
Tohle je mé pravé já.
Omlouvám se, jestli jsem…
Nikdo mě nezná jako ty.
Miluji tě, Soph.
- Mám tě prosit? - Ne, prosím.
Prosím tě.
Nedělej to.
Ne, Jamesi.
Já už vlastně netuším, kdo kurva jsi.
A netuším, kdo jsem já,
protože jsem se vždy definovala skrze tebe.
Nemůžu zůstat.
Když tu zůstanu, co bude z našich dětí?
Přesně to, pro co se narodily.
Prosím, neříkej, že jsem tě ztratil.
Můžu se zeptat,
co chceš říct dětem?
Jádro pravdy.
Víš, co tě prozradilo?
Ty tvé barevné poznámky naškrábané levou rukou.
Ale je to pozoruhodné.
Co?
To, jak jsi k nepoznání.
Vypadáš jinak, zníš jinak.
Používáš vymyšlené jméno.
Není vymyšlené.
Mé druhé křestní a příjmení po bývalém manželovi.
Před čím jsi utíkala?
Proč ses chtěla setkat?
James.
Na Oxfordu se ti líbil.
Napadl mě.
Říkal, že jsi souhlasila.
Napadl mě.
Proč jsi to nenahlásila policii?
Komu si myslíš, že by spíš uvěřili?
Neměla jsem šanci.
Bylo to znásilnění.
Víš, často si říkám,
jaké to musí být, když ti všichni vždy odpustí nebo prominou.
Tehdy jsem to netušila.
Musíš mi věřit, nevěděla jsem to.
Teď to víš.
Co tím naznačuješ?
Mám za tebe pořád dělat úkoly,
dvacet let poté?
Celý život mě všichni zároveň podceňovali i přeceňovali.
Jestli jsem utrácela bohatství, o kterém mi tvrdili, že mi patří, tak…
Byla jsem k tomu vychovaná.
Ale nemysli si, že si neuvědomuji
osobní cenu, kterou jsem za to zaplatila.
Spousta lidí si myslí, že mě zná.
Ty si myslíš, že mě znáš.
Ale věř mi, že neznáš.
A co ty? Kdo jsi? Holly, nebo Kate?
Asi konečně obě.
Poslyš, chceš mě odhalit?
Ta noc, kdy tě znásilnil…
byla to ta samá noc, kdy jeden z Libertinů skočil.
Vzpomínám si.
Jen tehdy jsem ho viděla brečet.
Pochybuji, že by brečel kvůli mě.
Ne.
Brečel, protože se nebezpečně přiblížil konci své zlaté budoucnosti.
O čem to mluvíš?
Dnes jsem zavolala
jednomu známému novináři.
Té noci se stalo dost hrozných věcí,
kromě toho, co jsi zažila ty.
Něco, co by se dalo žalovat?
Ano.
Proč to děláš?
Možná napravím spravedlnost,
pro vyšší dobro.
Vláda Jejího Veličenstva se brzy rozpadne.
Veselé Vánoce, Holly Berryová.
- Pojď, mami! - Už letím!
JESTLI JSTE SE VY NEBO VAŠI ZNÁMÍ STALI OBĚTÍ SEXUÁLNÍHO NÁSILÍ,
INFORMACE NALEZNETE NA WEBU WWW.WANNATALKABOUTIT.COM
Překlad titulků: Kateřina Gabrielová