СЕРІАЛ NETFLIX
Того й іншого.
Але є робота.
І я люблю тебе за це.
Так чи інакше.
Дякую, люба.
Місис Вайтгаус.
Міс Вудкрофт.
Вам допомогти?
Ми ніби знайомі.
Сподіваюся. Я веду справу вашого чоловіка.
Ми зустрічалися раніше?
Гадаю, що ні.
Вибачте за мої манери.
Софі Вайтгаус.
-Ви навчалися в Оксфорді? -У Ліверпулі.
Чому ви прийшли?
Просто ви здаєтеся такою знайомою.
Може, у нас була спільна подруга.
Часом не знаєте Голлі Беррі?
Ні. Думаю, я б запам’ятала це ім’я.
Вона теж із Ліверпулю?
З Оксфорду.
Нам не варто вести розмови.
Бо хочете ув’язнити мого чоловіка?
-Це не особисте. -Він не ґвалтівник.
Ви в цьому певні?
Я знаю Джеймса.
Не сумніваюся.
-Щось іще? -Так.
Вибачте, що потурбувала.
РЕНСЬКИЙ СУД
Вибач.
Я тебе знаю?
-Мені треба йти. -Неправда.
Не тут.
-Сама задом крутила. -Тату?
Тату?
Тату.
Я не можу заснути.
І я не можу заснути.
Ура!
Іду!
Розумієш, що це харасмент?
-Елі, вона знає. -Перепрошую?
Софі. Вона знає.
Невже вона прийшла й прямо заявила про це?
Майже. Вона знає, що я Голлі.
Слухай, мене там не було.
Якби вона знала, то сказала б Джеймсу,
а ти була б у наручниках.
А якщо вона розповіла?
Раптом він пішов до журналістів,
не сказавши Анджелі?
Тепер ти схожа на параноїка.
Бо що він скаже журналістам?
«Мій прокурор — жінка, яку я зґвалтував в універі?»
Що буде, якщо мене викриють, а я закрила останню справу?
-Не кажи так. -Бо тоді мені, бляха, кінець.
ВАЙТГАУС
ЩАСЛИВОЇ РІЧНИЦІ
-Привіт. -О господи.
Пів на другу ранку. Де ти була?
Гуляла.
Думала.
Завтра все може піти не по-моєму.
Можуть засудити.
Не засудять.
Ти завжди мене захищала.
Підтримувала мене.
Так і було.
Голлі Беррі…
яка вона була?
Нащо тобі?
Коли ти бачила її востаннє?
Здається, сьогодні.
Сьогодні?
Де?
На вулиці.
Я побачила жінку й подумала: «Господи, це ж Голлі».
Це була просто…
гра уяви.
Тільки не сердься. Але…
того вечора, коли була вечірка лібертинів…
схоже, я був із нею.
З Голлі?
Я біг назад у твою кімнату,
і налетів на дівчину, яка здалася мені знайомою.
Трохи. Було темно.
А ми обоє були п’яні.
І все вийшло…
спонтанно.
Усе було спонтанно?
То я правильно зрозуміла?
Хлопець стрибнув чи впав і розбився на смерть
ти втік із місця подій,
налетів на дівчину, яка здалася «трохи знайомою»…
і ти зайнявся з нею сексом?
Сексом за взаємною згодою.
Але…
Але що?
Після цього вона здавалася…
приголомшеною та…
Вона виявилася незайманою.
І мені здається,
що ця зустріч не відповідала її романтичним очікуванням.
А я був…
мабуть…
дещо…
Жорстоким?
Різким.
-То Кріс Кларк правду казав. -Маячню.
Це стовідсотково було не зґвалтування.
Я намагаюся бути чесним із собою.
І бути чесним з тобою.
Та якщо то була Голлі
і ми хотіли різного, то можливо, я неправильно її зрозумів.
Я не хочу мати від тебе секретів.
Господи, то є ще якісь?
Ти майже всі знаєш.
Я казав про вечір, коли була вечірка лібертинів.
Лиш приховав дрібну деталь.
І яку?
Алек,
хлопець, який стрибнув чи впав.
Том дав йому героїн, а я знищив усі докази.
Це не дрібна деталь, Джеймсе.
Алек загинув.
Це трагедія, та я збрехав заради Тома.
А я збрехала заради тебе.
Уранці я стала твоїм алібі,
не знаючи всієї картини.
Мені дуже шкода.
Я захищав тебе.
-Не хотів, щоб ти несла цей тягар. -Я мала сама вирішити.
Чесно кажучи, Соф, ти сама не захотіла знати всі факти.
Ти постійно змінюєш
усі свої історії.
Тепер я все тобі розповів.
Більше жодних секретів.
Присягаюся.
Міс Вудкрофт.
Дякую, ваша честь.
Хтось із них бреше.
А ви маєте з’ясувати істину.
Міс Літтон розповіла вам про злочин, скоєний проти неї
у ліфті палати громад уранці 12 жовтня.
Жорстоке зґвалтування.
Містер Вайтгаус натомість розповів свою версію.
Дві історії, які почались однаково, зрештою розійшлися.
Хто першим викликав ліфт?
Хто перший зайшов у ліфт: вона чи він?
Хто став ініціатором поцілунку: вона чи він?
А далі одна суттєва, вирішальна й непримиренна розбіжність.
Хтось із них бреше.
На початку процесу
я сказала, що міс Літтон пройшла в ліфті шлях від «так» до «ні».
Вона сказала «так» поцілункам,
і «ні» тоді, коли містер Вайтгаус став жорстоким.
«Не тут» означає «ні».
Хоч що вважає сторона захисту,
це чітко вказувало на те, що міс Літтон не хотіла продовження.
Він сказав їй, що вона сама задом крутила.
Навіщо їй про це брехати?
І вона не брехала.
Він зґвалтував її.
Чорним по білому.
Я знаю, ви не думатимете,
що для багатих і впливових діють інші правила.
Що люди, які не звикли до слова «ні»,
не повинні його чути
і що в них є ліберальні привілеї.
Шановні присяжні, думаю, усі ми знаємо, хто з них бреше.
Привілейовані особи не мають безкарно порушувати закон,
як і всі інші.
Привілейованість Джеймса Вайтгауса не поширюється на ґвалтування.
Міс Ріґан.
Джеймс Вайтгаус зґвалтував дівчину чи займався з нею любов’ю?
Відповідь на це питання можна знайти лиш в одному місці —
серед доказів.
Тож гляньмо на докази.
Почну з того, з чим вони погодилися.
До цього кілька разів вони вже займалися спонтанним сексом.
Агресивним сексом за взаємною згодою.
У той самий день,
коли міс Літтон сказала містеру Вайтгаусу, що вважає його зарозумілість привабливою,
вони зайшли в ліфт і пристрасно поцілувалися.
За взаємною згодою, що не оскаржується.
Тепер про те, у чому немає згоди.
Міс Літтон стверджує, що настала мить, коли вона відмовилася.
Але як можна почути «ні»,
якщо цього не сказали?
Містер Вайтгаус наполягає, що ніколи не чув фрази «не тут».
І навіть якщо вона сказала це, «не тут» не означає «ні».
Це не означає відмову.
Насправді це можна розцінити як «так»,
просто не тут,
не в цьому місці.
Навіщо Джеймсу Вайтгаусу силою брати Олівію Літтон,
жінку яка досі його любить і готова поновити з ним стосунки?
Вона сама це сказала.
Навіщо ґвалтувати жінку, яка мала бажання зайнятися з ним сексом?
Тут усе просто — він цього не робив.
У Джеймса Вайтгауса був роман.
Але роман не є злочином.
Сторона захисту не має шукати
мотив для брехні міс Літтон.
Можливо, їй було ніяково,
соромно або вона гнівалася.
Але сором, гнів і приниження
не дають права називати секс за взаємною згодою
зґвалтуванням.
1753. Це вже схоже на правду.
То його полагодили?
Ні, я купила інший.
Виявилося, старий був несправний.
Не «Фітбіт», а «Лайнобіт».
«Джеймс Вайтгаус зґвалтував дівчину чи займався з нею любов’ю?»
А непогано.
Мені сподобалися слова «привілеї» й «ліберальність»
в одному реченні.
Натякала на клуб «Лібертинів»?
Правду кажучи,
інколи мені не віриться, що я поклала життя, захищаючи таких людей.
Час закінчувати цю справу.
Привіт.
А це працює.
Це доки ти не бачиш.
А де тато?
Досі в суді.
-Вони обідали? -Так.
-Ми виграли? -Ще ні.
Але виграємо, бо ми Вайтгауси.
Ти куди?
Піду подихаю свіжим повітрям.
Нащо?
Бо це необхідно.
Що необхідно?
Ми не виживемо, якщо не будемо дихати.
Скоро повернуся.
Що таке?
Нічого.
Ось ви де. Нас просять повернутися.
Уже?
Чотири години?
-Певно, відпустять додому. -Уже є вирок.
Принесли документ.
Ви в порядку?
Ліпше не буває.
Голово присяжних,
дайте на моє питання відповідь «так» або «ні.
Присяжні винесли вирок, з яким усі вони згодні?
Так.
Підсудний, підведіться, будь ласка.
То ви визнаєте підсудного Джеймса Вайтгауса
винним або невинним
у зґвалтуванні?
Невинним.
Члени журі,
мені лишається лиш подякувати вам
за ретельний розгляд обставин цієї справи.
Це наш хлопчик.
Знову вийшов сухим із води, так?
Ми розуміємо, що ваше служіння пов’язано з особистими жертвами.
Ми щиро вам вдячні.
Присяжні можуть іти.
Містере Вайтгаусе, ви теж можете бути вільні.
Усім встати.
-Дякую. -Прошу.
Містере Вайтгаусе!
ЦЕНТРАЛЬНИЙ КРИМІНАЛЬНИЙ СУД
Я буду небагатослівний.
Дякую присяжним за те, що вони побачили правду
і визнали мою невинність.
Правосуддя виграло.
Це був дуже довгий підйом,
і нарешті я почну жити заново.
Я дуже вдячний.
Моїм дітям, моїй коханій дружині.
Останні місяці були суцільним жахом для моєї родини.
І хочу подякувати за їхню неабияку підтримку.
Факти сказали своє слово.
Судова система Британії вкотре довела свою міць…
Містере Вайтгаусе!
Тату!
-Татку! -Тату!
Тату!
Привіт, малий. Привіт.
-Ти назовсім додому? -Так.
Так, мої любі.
-Мамцю, обіймеш? -Привіт, сонце.
-Привіт. -Я голодний. А ви?
-Так. -Ходімо.
Правосуддя виграло.
Це був дуже довгий підйом,
і нарешті я почну жити заново.
Я дуже вдячний.
Моїм дітям, моїй коханій дружині.
Останні місяці були суцільним жахом для моєї родини…
ВИРОК: ВАЙТГАУС НЕВИНЕН
Бляха! Виродок!
Кейт?
Через кілька годин чуток про вотум недовіри
до уряду прем’єра Тома Саузерна
Малкольма Твейтса, лейбориста в Пенсторп,
арештували за сексуальне домагання до молодих чоловіків-повій.
Малкольм Твейтс не вперше…
А Кріс Кларк вчасно постарався.
Звідки знаєш?
Щойно говорив із Томом.
Ми знову в строю,
і він зробить мене міністром.
Замісником держсекретаря у сфері контролю наркотиків.
-Це жарт? -Ні.
Я казала, що тобі вже не щастить.
Як же я помилялася.
Звучить неоднозначно, кохана.
Я вражена.
Тебе ніби нагородили.
Не нагородили. Відновили. Так точніше.
Омерта, «Лібертини».
Скажи мені правду, любий.
Ти сказав це?
Ти говорив: «Сама задом крутила»?
-Я відповів на це запитання в суді. -Я чула…
Але я питаю зараз. Ти говорив?
А ти що думаєш?
Це можливо. Олівія просила зупинитися.
А ти вирішив, вона думала інакше.
І ти сказав, жартуючи: «Сама задом крутила».
Але це був не жарт.
Бо ти таке міг сказати.
Ти сказав це.
Вона не це мала на увазі.
Це була наша улюблена гра.
Ти не можеш знати напевно.
Можу й знаю.
Олівія любила ризикувати. Ми обоє любили.
Ризик бути спійманими.
-Господи. -Вибач. Пробач мені.
У суді ти сказав інше.
Я не міг. Бо що тоді?
Ти сказав, що це огидні слова.
Так і є. У суді я сказав долю правду.
Що вона цього хотіла.
А доля правди полягає в тому, що я б ніколи не взяв силою жінку.
Чудово. Дякую вам.
-Решти не треба. -Спасибі.
Гаразд. Добраніч.
Елісон?
Господи.
Вибач.
Я Софі Вайтгаус.
Ґрінуей в університеті.
Софі.
Вибач, що я прийшла так пізно.
Знаю, пройшло чимало часу.
Я б запитала, як справи, але…
Ага.
-Хочеш зайти? -Дякую.
Ні, я ненадовго.
Я декого шукаю.
Голлі Беррі.
Думала, може, ти зможеш допомогти.
Я ні з ким не спілкуюся з Оксфорду.
Обірвала зв’язки.
І ніхто зі мною не зв’язувався, адже я проста вчителька
і не можу стати спонсором.
Але ти дружила з Голлі.
Дружила. Так.
Не знаєш, де вона?
Ні.
А знаєш, хто підкаже?
-Я б хотіла допомогти. Вибач. -Невже?
Я ж сказала. Вона зникла.
Зникла?
Зникла, бо Голлі Беррі — це Кейт Вудкрофт?
Ні.
Ні, ти помилилася.
Просто я не знаю, де вона.
Ми віддалилися, коли вона повернулася в Ліверпуль.
Дякую.
Нащо ти її шукаєш?
Хочу дещо запитати.
Відповідь — так.
Що?
Я натякнула, що вона помиляється.
Ти не вмієш брехати. І не вміла.
Вибач.
Ні, це я винна. Мені триндець.
Я не можу знищити Кейт і відректися від Голлі. Мені триндець.
Її чоловік — ґвалтівник, і вона це знає.
Я тобі передзвоню.
Слухай, я знаю, зараз пізно, але є розмова.
Кейт?
Це не моє ім’я.
Що ти таке кажеш?
Що відбувається?
Я скоїла дещо жахливе. Неетичне.
Що?
Я вела справу людини, яку колись знала.
-Звучить дещо драматично. -Це правда.
Ти про Вайтгауса?
Ти знала його?
В університеті.
Зґвалтував мене.
Я назвалась не своїм ім’ям і виглядала інакше.
Що?
Господи.
-Він знає, хто ти така? -Без поняття.
Але думаю, що так.
-Мені зізнатися? -Ні, це згубить кар’єру.
Ліпше випередити його.
Видавши тебе, він видасть себе.
-Я кляте брехло. -Кейт.
-Як і він. -Годі.
Так і є. Ти ж мене не знаєш, зовсім.
Я…
Я так більше не можу.
Ти серйозно?
Колись я її покину.
Але насправді
я вибрав тебе, бо ти недоступна.
Мені треба зупинитися.
Розумію.
Мені піти до судді?
-І що скажеш? -Найняти адвоката?
Будеш моїм адвокатом?
Ні, ти не можеш. Я облажалася.
Сассекс?
Нащо ти везеш їх туди?
-Бо я йду від тебе. -Що?
Ні. Зараз?
Але чому, Софі? Ми були в пеклі, але подолали це.
-Я не розумію. -Знаю.
Що мені робити?
Нічого.
Не будь самовдоволеною.
-Ти винна мені більше. -Самовдоволеною? Я?
Це не те, що я відчуваю, Джеймсе.
Я була частиною цього, співучасницею, і ненавиджу себе за це.
За що? Ти говориш загадками.
За те, що дозволяла тобі перекручувати правду.
Добирати деталі,
щоб вони вписувалися у твій світ.
Це для тебе іграшка — правда.
І ти граєшся з нею, не договорюєш, упускаєш факти, кажеш напівправду.
Не можеш втриматися.
-Усі так роблять. -Ні, чорт забирай, не всі.
Я дивилася на це крізь пальці,
бо думала, що мені ти кажеш правду.
Чесно кажучи,
я почуваюся дурепою, і мені дуже соромно.
-Тобі я казав правду. -О господи.
Ось.
Ось він справжній я.
Вибач, якщо це не…
Лише ти мене знаєш.
Я люблю тебе, Соф.
-Хочеш, щоб я благав? -Не треба.
Я благаю тебе.
Не треба.
Не треба, Джеймсе.
Чорт забирай, я більше не знаю, хто ти.
Чорт, я не знаю, хто я,
бо завжди визначала себе через тебе.
Я не можу лишитися.
Бо інакше якими виростуть наші діти?
Саме тими, ким вони народжені стати.
Не кажи, що я тебе втратив.
Поясни,
що ти плануєш сказати дітям?
Долю правди.
Знаєш, що тебе зрештою виказало?
Те, що ти лівша, а ще твої кольорові нотатки.
Просто неймовірно.
Що?
Те, як тебе важко впізнати.
Ти геть інакше виглядаєш, інакше говориш.
Називаєшся вигаданим ім’ям.
Не вигаданим.
Це моє середнє ім’я та прізвище колишнього.
Від чого ти тікала?
Чому ти мене шукала?
Через Джеймса.
-Ти захоплювалася ним в Оксфорді. -Він зґвалтував мене.
Він сказав, усе було за згодою.
Він зґвалтував мене.
Чому ти не заявила в поліцію?
Гадаєш, мені б повірили?
Я не мала жодного шансу.
Це було зґвалтування.
Знаєш, я часто думаю, як це —
знати, що тебе виправдають і пробачать, хоч як ти поводитимешся.
Я тоді нічого не знала.
Повір мені. Я не знала.
Тепер знаєш.
І що ти пропонуєш?
Досі чекаєш, що через 2 десятиліття я робитиму твою домашку?
Усе життя мене одночасно переоцінювали й недооцінювали.
Я грала за тими правилами, які встановив для мене світ.
Так мене виховали.
Тож навіть не думай, що я не знаю,
яку ціну за це плачу.
Багато хто думає, що знає мене.
Ти думаєш, що знаєш.
Та повір, ти не знаєш.
А як щодо тебе? Хто ти — Голлі чи Кейт?
Думаю, і та, й інша.
Слухай, ти хочеш мене викрити?
Тієї ночі, коли він тебе зґвалтував,
розбився на смерть один із лібертинів.
Пригадую таке.
Лише тоді я бачила, як він плакав.
Навряд чи він плакав через мене.
Ні.
Це було через те, що його яскраве майбутнє ледь не кануло в Лету.
Ти про що?
Сьогодні я подзвонила
одному знайомому журналісту.
Тієї ночі сталося чимало жахливого,
крім нападу на тебе.
Щось таке, за що можуть судити?
Так.
Навіщо ти це робиш?
Відновлюю справедливість.
Заради загального блага.
Уряд Її Величності ось-ось розвалиться.
Щасливого Різдва, Голлі Беррі.
-Ходімо, мам! -Іду!
ЯКЩО ВИ СТИКНУЛИСЬ ІЗ СЕКСУАЛЬНИМ НАСИЛЬСТВОМ,
ПЕРЕГЛЯНЬТЕ ДАНІ Й РЕСУРСИ НА САЙТІ WWW.WANNATALKABOUTIT.COM
Переклад субтитрів: О. Бурдейна