EN NETFLIX-SERIE
Både och, men jag måste jobba.
För det älskar jag dig.
På ett eller annat sätt.
Tack, vännen.
Mrs Whitehouse.
Ms Woodcroft.
Kan jag hjälpa dig?
Du ser bekant ut.
Ja, det är ju jag som åtalar din make.
-Har vi träffats förut? -Inte vad jag minns.
Då får jag be om ursäkt. Sophie Whitehouse.
-Gick du på Oxford? -Liverpool.
Varför är du här?
Du ser bara så bekant ut.
Vi kanske hade en gemensam vän. Kände du Holly Berry?
Nej, det skulle jag nog minnas.
Gick hon på Liverpool?
Oxford.
-Vi borde inte prata. -För att du försöker få min make dömd?
-Det är inget personligt. -Han är ingen våldtäktsman.
Är du säker på det?
-Jag känner min man. -Jag misstänker det.
-Var det nåt mer? -Ja.
Ursäkta att jag störde.
Förlåt.
Känner jag dig?
-Jag borde gå. -Nej.
Inte här.
-Var inte en sån fresterska. -Pappa?
Pappa?
Pappa.
Jag kan inte sova.
Jag kan inte heller sova.
Ja!
Kommer.
Det här är trakasserier.
-Ali, hon vet. -Förlåt?
Sophie. Hon vet.
-Sa hon det rakt ut? -I princip. Hon vet att jag är Holly.
Om hon visste hade hon berättat, och du skulle sitta i handfängsel nu.
Tänk om hon har berättat och de har gått till pressen
utan Angelas vetskap?
Nu låter du lite paranoid. Vad skulle han säga till pressen?
"Jag åtalas av kvinnan jag våldtog som student"?
Tänk om de ertappar mig och jag har prövat mitt sista mål?
-Säg inte så. -För det skulle förgöra mig.
GRATTIS PÅ BRÖLLOPSDAGEN
-Hej. -Åh, Gud.
Klockan är 01.30. Var har du varit?
Ute och gått. Funderat.
Det finns en chans att det här inte slutar väl.
Jag kan bli fälld.
Det blir du inte.
Du har alltid försvarat och stöttat mig.
Det har jag.
Holly Berry…
…hur såg hon ut?
Hur så?
När såg du henne sist?
-Idag, trodde jag. -Idag? Var då nånstans?
På gatan.
Jag såg en kvinna och tänkte: "Herregud, det är ju Holly."
Men det var bara jag som inbillade mig.
Hata mig inte nu, men…
…den där kvällen då Libertinerna hade avslutningsfest…
…kan jag ha råkat vara med henne.
Med Holly?
Jag sprang tillbaka till ditt rum,
och i pelargången krockade jag med en kvinna som såg bekant ut.
Knappt. Det var mörkt. Vi var båda lite fulla.
Och det var…
…spontant.
Ni var spontana?
Så du menar alltså
att en man hoppade eller föll till sin död,
du sprang därifrån,
krockade med en kvinna som "knappt" såg bekant ut…
…och så hade du sex med henne?
I samförstånd med henne.
Men…
Men vad då?
Efteråt verkade hon…
…skakad och…
Hon var tydligen oskuld.
Och vårt möte verkade inte uppfylla hennes romantiska förväntningar.
Och jag var…
…kanske…
…lite…
Hårdhänt?
Abrupt.
-Så det Clarke sa var sant. -Var smörja.
Det var definitivt inte våldtäkt.
Jag försöker bara vara ärlig mot mig själv.
Och mot dig.
Men om det var Holly är det möjligt att jag missuppfattade hela situationen.
-Jag vill inte dölja nåt för dig. -Säger du att det är nåt mer?
Du vet det mesta.
Jag har berättat om allt som hände på Libertinernas fest, utom en detalj.
Vad då?
Alec, han som hoppade, eller föll…
Tom gav honom heroinet, och jag såg till att bevisen försvann.
Det är ingen liten detalj, James.
-Alec dog. -Ja, men jag ljög för Toms skull.
Jag ljög för din skull.
Jag var ditt alibi dagen efter utan att veta alla fakta.
Jag är verkligen jätteledsen. Jag försökte skydda dig.
-Jag ville inte besvära dig. -Det hade jag kunnat bestämma.
Ärligt talat verkade du inte intresserad.
Alla dina historier ändras hela tiden.
Jag har berättat allting nu.
Det är inget mer, jag svär.
Ms Woodcroft?
Tack, herr domare.
En av dem ljuger.
Ni är här för att avgöra sanningen.
Ms Lytton har beskrivit ett brott som begicks mot henne
i en hiss i underhuset morgonen den 12 oktober.
En våldsam våldtäkt.
Mr Whitehouses historia är en annan.
Två historier som börjar likadant och sedan går isär.
Vem tryckte dit hissen? Vem gick in i hissen först?
Vem initierade kyssen?
Och så en avgörande, uppenbar, oförenlig skillnad.
En av dem ljuger.
I början av rättegången
sa jag att ms Lyttons resa i hissen gick från ja till nej.
Ja när de kysstes, och nej så fort mr Whitehouse blev våldsam.
"Inte här" betyder "nej".
Oavsett vad försvarssidan säger
var det en tydlig signal att ms Lytton inte ville fortsätta.
Han kallade henne "fresterska". Varför skulle hon ljuga om det?
Det gjorde hon inte.
Han våldtog henne, rätt och slätt.
Ni ska inte missta er och tro att andra regler gäller för rika,
att folk som inte är vana vid ett nej ska undantas från att höra det,
att de har andra friheter.
Ärade jury, jag tror att vi vet exakt vem av dem som ljuger.
Privilegierat folk har inte mer rätt än andra att bryta mot lagen.
James Whitehouses privilegier omfattar inte våldtäkt.
Ms Regan.
Begick James Whitehouse våldtäkt, eller älskade de?
Svaret på den frågan finns bara att hitta i bevisen.
Så låt oss titta på bevisen. Jag ska börja med vad de är ense om.
De hade haft spontant sex flera gånger tidigare,
aggressivt, frivilligt sex.
Den aktuella dagen,
när ms Lytton hade sagt till mr Whitehouse att hon fann hans arrogans attraktiv,
gick de in i hissen och började kyssas, helt i samförstånd och utan protester.
Så var går historierna isär?
Ms Lytton hävdar att hon efter ett tag blev ovillig.
Men hur kan nån höra ett "nej" när det inte har sagts?
Mr Whitehouse vidhåller att han aldrig hörde "inte här".
Men även om hon sa det betyder ju inte det "nej".
Det betyder inte "ovillig". Det skulle kunna tolkas som:
"Ja, fast inte här, på den här platsen."
Varför skulle James Whitehouse tvinga sig på Olivia Lytton,
en kvinna som älskade honom och var villig att återuppta relationen?
Något hon sa själv.
Varför våldta en kvinna som var villig att ha sex med honom?
Det enkla svaret är att han inte gjorde det.
James Whitehouse hade en affär.
Men en affär är inget brott.
Det är inte upp till försvarssidan att ge ett motiv för ms Lyttons lögner.
Kanske var hon generad
eller skämdes eller var arg.
Men skam, ilska och förödmjukelse
ska inte kunna förvandla frivilligt sex till våldtäkt.
1 753. Det var bättre.
-Så du har lagat den? -Nej, jag fick en ny.
Den gamla var tydligen defekt. En "skitbit", så att säga.
"Begick James Whitehouse våldtäkt, eller älskade de?" Inte illa, Angela.
Jag tyckte om när du sa "privilegierade" och "friheter" i samma mening.
Du tänkte på Libertinerna, va?
Ärligt talat, ibland kan jag inte tro att jag försvarar dessa människor.
Nu får det här vara över.
Hej.
Det här funkar.
Bara du inte ser.
-Var är pappa? -Fortfarande i rätten.
-Har de ätit? -Ja.
-Vann vi? -Inte än.
Men det ska vi, för vi är familjen Whitehouse!
-Vart ska du? -Ta en nypa frisk luft.
-Varför det? -Luft är livsviktigt.
Vad betyder det?
Att vi inte kan överleva utan luft. Jag är strax tillbaka.
Vad är det?
Ingenting.
Där är du ju.
-De har kallat in oss. -Redan?
Fyra timmar? Då måste de skicka hem dem.
De har ett domutslag. Jag såg det komma in.
Är du okej?
Finemang.
Juryns talesperson, var snäll och svara på min fråga med ett "ja" eller ett "nej".
Har juryn enats om ett utslag?
Ja.
Kan den åtalade ställa sig upp?
Finner ni den åtalade, James Whitehouse,
skyldig eller icke skyldig till våldtäkt?
Icke skyldig.
Ärade jurymedlemmar, då återstår det bara för mig att tacka för era överläggningar.
Så ska det se ut. Där slapp han undan igen.
Vi förstår att ditt jobb innebär många personliga uppoffringar.
Du har vår tacksamhet. Juryn är entledigad.
Mr Whitehouse, du är fri att gå.
Stå upp.
-Tack. -Nöjet är mitt.
Mr Whitehouse!
CENTRALA BROTTMÅLSDOMSTOLEN
Jag ska fatta mig kort.
Jag vill bara tacka juryn för att de såg att jag är oskyldig.
Rättvisan segrade.
Det har varit en lång uppförsbacke, men nu har jag fått tillbaka mitt liv.
Jag är tacksam för mina barn och min kärleksfulla fru.
De senaste månaderna har varit ett helvete för min familj.
Jag vill tacka dem för att de har stöttat mig.
Fakta har talat. Vårt rättssystem har återigen bevisat sin robusthet…
Mr Whitehouse!
Pappa!
-Pappa! -Pappa!
-Hej på er.
-Är du hemma för gott? -Det är jag, mina älsklingar.
-Mamma, du också. -Hej, raring.
-Jag är utsvulten. Ni då? -Ja.
Rättvisan segrade.
Det har varit en lång uppförsbacke, men nu har jag fått tillbaka mitt liv.
Jag är tacksam för mina barn och min kärleksfulla fru.
De senaste månaderna har varit ett helvete för min familj…
WHITEHOUSE: ICKE SKYLDIG
Din jävel!
Kate?
Efter rykten om en misstroendeförklaring av premiärminister Southerns regering
har Malcolm Thwaites, ledamot för arbetarpartiet,
blivit anhållen för försök till sexköp av manliga prostituerade.
Det är inte första gången…
-Chris Clarkes perfekta tajming. -Hur vet du det?
Jag pratade just med Tom.
Nu när vi har återfått fotfästet tänker han göra mig
till understatssekreterare för narkotikapolitik.
-Skojar du? -Nej.
Så fel jag hade när jag sa att din tur hade tagit slut.
-Du låter lite kluven, älskling. -Imponerad.
-Det är som om du blir belönad. -Nej. Återinstallerad. För framtiden.
Libertinernas tystnadskodex.
Säg sanningen, älskling.
Sa du det?
Sa du: "Var inte en sån fresterska"?
-Jag svarade ju på det i rätten. -Men jag frågar dig nu. Sa du det?
Vad tror du?
Jag tror att Olivia kanske bad dig sluta och du tänkte att hon inte menade det.
Att du sa:
"Var inte en sån fresterska" på skämt, men samtidigt på allvar.
Det låter som nåt du skulle säga.
Du sa det.
Såklart hon inte menade det. Det var en lek vi hade fulländat.
-Det kan inte du veta. -Jo, och det gör jag.
Olivia och jag älskade tanken på att vi kunde bli påkomna.
-Herregud. -Förlåt.
-Det sa du inte i rätten. -Hur skulle det ha sett ut?
-Du sa att det var ett vidrigt ord. -Det är det ju.
Jag sa den väsentliga sanningen, nämligen att hon ville det.
Den väsentliga sanningen är att jag aldrig skulle tvinga mig på en kvinna.
Toppen. Tack så mycket.
-Behåll växeln. -Tack.
Okej. God natt.
-Alison? -Åh Gud!
Förlåt. Det är Sophie Whitehouse.
Greenaway på universitetet.
Sophie.
Ledsen att jag dyker upp så här. Jag vet att det var ett tag sen.
Jag hade frågat hur det är, men…
Ja.
-Vill du komma in? -Nej, det här tar inte länge.
Jag försöker få tag på Holly Berry och tänkte att du kanske kunde hjälpa.
Jag har i princip brutit kontakten med alla jag kände på Oxford.
Och mig ringer de inte, för jag är lärare och har inte råd att donera till skolor.
-Du och Holly stod ju varandra nära. -Ja, det gjorde vi.
Vet du var hon är?
Nej.
-Känner du nån som gör det? -Tyvärr.
-Gör du det? -Hon är borta, säger jag ju.
Borta?
-För att Holly Berry är Kate Woodcroft? -Nej.
Nej, du misstar dig. Jag vet bara inte var hon är.
Vi gled isär när hon flyttade tillbaka till Liverpool.
Tack för hjälpen.
-Varför vill du hitta henne? -Jag måste fråga henne nåt.
Svaret är ja.
Va?
-Jag sa att hon misstog sig. -Du är ju kass på att ljuga.
-Jag är ledsen. -Nej, det är mitt fel. Det är kört.
Jag kan varken döda Kate eller förneka att jag är Holly.
Hennes man är en våldtäktsman, och det vet hon.
Jag ringer upp dig.
Jag vet att det är sent, men vi måste prata.
Kate?
-Så heter jag inte. -Vad snackar du om?
Vad står på?
-Jag har gjort nånting hemskt oetiskt. -Vad då?
Jag har åtalat nån jag tidigare kände.
-Det låter dramatiskt. -Men så är det.
Menar du Whitehouse?
Kände du honom?
På universitetet.
Han våldförde sig på mig när jag såg ut som en annan person.
Va?
Herregud.
-Vet han vem du är? -Jag vet inte, men jag tror det.
-Borde jag erkänna? -Det vore karriärsjälvmord.
-Bättre än att han anger mig. -Då skulle han ju ange sig själv.
-Han är en jävla lögnare. -Kate.
-Som han. -Sluta.
Det är ju sant. Du känner inte mig på riktigt.
Jag…
Det här funkar inte.
Menar du allvar?
Jag kanske lämnar henne.
Men jag valde dig för att du inte är tillgänglig.
-Jag måste sluta med det. -Jag förstår.
-Ska jag gå till domaren? -Varför?
Kan du bli min advokat? Nej, det går ju inte.
Det är kört.
Sussex? Varför tänker du ta med dem dit?
-Jag tänker lämna dig. -Va?
Nej. Nu?
Men varför? Det är ju över nu.
-Jag förstår inte. -Jag vet.
-Vad kan jag göra? -Ingenting.
Var inte självbelåten.
-Mer än så är du skyldig mig. -Självbelåten. Jag?
Det är inte så jag känner mig.
Jag har också varit delaktig, och det hatar jag mig själv för.
För vad då? Du pratar i gåtor.
För hur jag alltid har låtit dig vinkla sanningen
så att den stämmer överens med din föredragna världsbild.
Sanningen är som en leksak för dig.
Och du leker med den genom utelämnanden och halvsanningar.
Du kan inte hjälpa det.
-Det gör ju alla. -I helvete att alla gör det!
Jag har blundat för det i tron att bara jag kände ditt verkliga jag.
Jag känner mig
dum, och så skamsen, ärligt talat.
-Du känner mitt verkliga jag. -Åh Gud.
Det här är jag.
Det här är mitt riktiga jag. Jag är ledsen om det inte…
Ingen känner mig som du.
Jag älskar dig, Soph.
-Vill du att jag ska böna? -Nej.
Jag ber dig.
Gör inte det. James.
Jag vet inte vem fan du är längre. Jag vet inte vem fan jag är heller,
för jag definierar mig alltid genom dig.
Jag kan inte stanna.
-För hur kommer då våra barn att bli? -Exakt så som de föddes att bli.
Säg inte att jag har förlorat dig.
Får jag fråga vad du tänker säga till barnen?
Den väsentliga sanningen.
Vet du vad som avslöjade dig?
Din vänsterhandskrift och dina färganteckningar.
-Men det är anmärkningsvärt. -Vad då?
Hur oigenkännlig du är.
Du varken ser likadan ut eller låter likadan.
Du har nåt påhittat namn.
Nej, det är mitt andranamn och min exmakes efternamn.
Vad flydde du från?
Varför är vi här?
James.
-Du gillade honom på Oxford. -Han våldförde sig på mig.
-Han sa att du samtyckte. -Han våldförde sig på mig.
Varför polisanmälde du det inte?
Vem tror du att de hade trott på? Jag hade inte en chans.
Det var våldtäkt.
Jag undrar hur det måste vara
att veta att hur man än beter sig kommer man att förlåtas.
Jag hade inte en aning.
-Du måste tro mig, jag visste inte. -Men nu gör du det.
Vad föreslår du?
Förväntar du dig fortfarande att jag ska göra dina läxor åt dig?
I hela mitt liv har jag blivit överskattad och underskattad på samma gång.
Om jag har handlat med den valuta hela världen har sagt är min
så var det så jag blev uppfostrad, men tro inte att jag är omedveten
om de personliga kostnaderna.
Många tror att de känner mig.
Du tror det.
Tro mig, det gör du inte.
Du då? Vem är du? Holly eller Kate?
Båda två nu, antar jag.
Tänker du avslöja mig?
Den där kvällen då han våldtog dig
var samma kväll som en av "libertinerna" dog.
Jag kommer ihåg.
-Han grät inför mig för första gången. -Knappast på grund av mig.
Nej.
Det var för att han nästan hade förstört sin gyllene framtid.
Vad menar du?
Jag ringde en bekant i pressen idag.
Det hände hemska saker den där kvällen, förutom det som hände dig.
Nånting som är åtalbart?
Ja.
Varför gör du det här?
En kurskorrigering, kanske.
För allmänhetens bästa.
Regeringen är på väg att implodera.
God jul, Holly Berry.
-Kom, mamma. -Jag kommer.
OM DU ELLER NÅGON DU KÄNNER HAR UTSATTS FÖR SEXUELLT VÅLD
FINNS INFORMATION OCH RESURSER PÅ WWW.WANNATALKABOUTIT.COM
Undertexter: Ralf Sjölander