EN NETFLIX-SERIE
Begge deler.
Men jeg må jobbe.
Og jeg elsker deg for det.
På en eller annen måte.
Takk, kjære.
Mrs. Whitehouse.
Miss Woodcroft.
Kan jeg hjelpe deg?
Du ser kjent ut.
Håper da det. Jeg er aktor i saken mot mannen din.
Har vi møttes før?
Ikke som jeg kan huske.
Så uhøflig av meg.
Sophie Whitehouse.
Gikk du på Oxford?
Liverpool.
Hva gjør du her?
Det er bare det at du ser så kjent ut.
Kanskje vi hadde en felles venn.
Kjente du Holly Berry?
Nei. Jeg hadde nok husket det navnet.
Gikk hun på Liverpool?
Oxford.
-Vi bør ikke snakke. -Fordi du vil sende mannen min i fengsel?
Det er ikke personlig.
-Han er ingen voldtektsmann. -Sikker?
Jeg kjenner ham.
Det gjør du nok.
-Var det noe mer? -Ja.
Beklager forstyrrelsen.
WREN TINGRETT
Beklager.
Kjenner jeg deg?
-Jeg bør gå. -Det mener du ikke.
Ikke her.
-Ikke vær luremus. -Pappa?
Pappa.
Jeg får ikke sove.
Jeg får heller ikke sove.
Ja!
Kommer!
Dette er trakassering.
-Ali, hun vet det. -Unnskyld?
Sophie vet det.
Sa hun det?
Så og si. Hun vet at jeg er Holly.
Jeg var ikke der.
Men da hadde hun sagt det til James, og du hadde vært arrestert nå.
Hva om hun har sagt det? Tenk om de har gått rett til pressen?
Nå høres du litt paranoid ut.
Og hva skal han si til pressen?
"Aktor i saken min er kvinnen jeg voldtok på skolen?"
Hva skjer om de har avslørt meg og dette er min siste sak?
-Ikke si det. -For det ville tatt livet av meg.
GRATULERER MED BRYLLUPSDAGEN
-Hei. -Herregud.
Klokken er halv to. Hvor har du vært?
Jeg har gått.
Tenkt.
Det går kanskje ikke min vei i morgen.
Jeg kan bli dømt.
Det skjer ikke.
Du har alltid forsvart meg. Stått ved min side.
Det har jeg.
Holly Berry…
Hvordan så hun ut?
Hvordan det?
Når så du henne sist?
-Jeg trodde jeg så henne i dag. -I dag? Hvor?
På gaten.
Jeg så en kvinne og tenkte: "Herregud, det er Holly."
Det var bare noe jeg…
…innbilte meg.
Ikke hat meg, men…
…samme kveld som libertinernes avslutningsfest…
…kan jeg ha vært sammen med henne.
Med Holly?
Jeg løp tilbake til rommet ditt,
og kolliderte med en kvinne i søylegangen som så kjent ut.
Bare litt. Det var mørkt. Vi var begge ganske fulle.
Og det var…
…spontant.
Var du spontan?
Skal jeg forstå det slik at en mann hoppet eller falt i døden,
du løp fra åstedet,
kolliderte med en kvinne som så "litt kjent ut"…
…og hadde sex med henne?
Samtykkende sex.
Men…
Men hva?
Vel, etterpå virket hun…
…rystet og…
Hun var visst jomfru.
Og jeg fikk en følelse av
at møtet ikke levde opp til hennes romantiske forventninger.
Og jeg var kanskje…
…litt…
Brutal?
Brå.
-Så det Chris Clarke sa var sant. -Pisspreik.
Det var absolutt ikke voldtekt.
Og jeg prøver bare å være ærlig med meg selv.
Å være ærlig med deg.
Men hvis det var Holly jeg var med,
er det mulig at vi ikke var samstemt, og jeg kan ha misforstått.
Jeg vil ikke skjule noe for deg.
-Herregud, sier du at det er mer? -Du vet det meste.
Jeg fortalte om den kvelden på libertinerfesten.
-Jeg utelot bare en liten detalj. -Hva?
Alec, han som hoppet eller falt.
Tom ga ham heroinen, og jeg kvittet meg med bevisene.
Det er ikke en liten detalj, James.
Alec døde.
Det var tragisk, men jeg løy for Tom.
Jeg løy for deg.
Jeg var alibiet ditt neste morgen uten å vite alle fakta.
Jeg er så lei for det. Jeg beskyttet deg.
-Jeg ville ikke gi deg byrden. -Jeg kunne bestemt selv.
Ærlig talt, Soph, du virket ikke så interessert i fakta.
Alle historiene dine
endrer seg stadig.
Jeg har fortalt deg alt nå.
Det er ikke mer. Jeg lover.
Miss Woodcroft.
Takk, herr dommer.
Én av dem lyver.
Dere skal avgjøre hva som er sant.
Miss Lytton har fortalt om en forbrytelse hun ble utsatt for
i en heis i Underhuset om morgenen 12. oktober.
En grusom voldtekt.
Mr. Whitehouse har fortalt en annen historie.
To historier som begynner likt, men så avviker fra hverandre.
Hvem av dem trykket på heisknappen? Hvem gikk inn i heisen først?
Hvem tok initiativ til kysset?
Og en avgjørende, åpenbar, uforsonlig forskjell.
Én av dem lyver.
Ved rettssakens begynnelse
sa jeg at Miss Lyttons reise i heisen gikk fra ja til nei.
Ja, da de kysset,
og nei da Mr. Whitehouse ble voldelig.
"Ikke her" betyr "nei".
Uansett hva forsvaret antyder,
var det en klar indikasjon på at Miss Lytton ikke ville fortsette.
Han kalte henne luremus.
Hvorfor skulle hun lyve om det? Det gjorde hun ikke.
Han voldtok henne
i svart og hvitt.
Dere vil ikke begå den feil å tenke at de rike og mektige har egne regler.
At folk som ikke er vant til ordet nei, bør være fritatt fra å høre det.
At de har andre rettigheter.
Jurymedlemmer, jeg tror vi vet hvem av dem som lyver.
Privilegerte folk kan heller ikke bryte loven uten konsekvenser.
James Whitehouses privilegium gjelder ikke voldtekt.
Miss Regan.
Begikk James Whitehouse voldtekt eller elsket han?
Svaret på det spørsmålet finnes bare ett sted, i bevisene.
La oss se på bevisene. Jeg begynner med det de var enige om.
De hadde hatt spontan sex flere ganger.
Aggressiv samtykkende sex.
På den aktuelle dagen,
etter at Miss Lytton hadde sagt at hans arroganse var attraktiv,
gikk de inn i heisen og kysset lidenskapelig.
Begge samtykket og det er ikke omstridt.
La oss se på det de er uenige om.
Miss Lytton hevder at hun på et tidspunkt ble uvillig.
Men hvordan kunne noen vite det når det ikke ble sagt?
Mr. Whitehouse hevder at han aldri hørte "ikke her".
Men selv om hun sa det, betyr ikke "ikke her" "nei".
Det betyr ikke motvillig.
Det kan bli oppfattet som "ja",
bare ikke her på dette stedet.
Hvorfor skulle James Whitehouse tvinge seg på Olivia Lytton,
som fortsatt elsket ham, som var villig til å gjenoppta forholdet?
Noe hun selv fortalte oss.
Hvorfor voldta en kvinne som var villig til å ha sex med ham?
Det enkle svaret er at han ikke gjorde det.
James Whitehouse hadde en affære.
Men en affære er ikke en forbrytelse.
Forsvaret skal ikke bidra med et motiv for Miss Lyttons løgner.
Kanskje hun følte seg flau, skamfull eller sint.
Men skam, sinne og ydmykelse
burde ikke ha makt til å omgjøre samtykkende sex
til voldtekt.
Sytten hundre og femtitre. Det var bedre.
Så den er reparert?
Nei, de erstattet den. Den gamle var visst defekt.
En DrittBit.
"Begikk James Whitehouse voldtekt eller elsket han?"
Ikke dårlig.
Jeg likte din bruk av "privilegert" og "rettigheter" i samme setning.
Du prøvde å påkalle libertinerklubben?
Ærlig talt,
iblant kan jeg ikke tro at jeg lever av å forsvare disse menneskene.
På tide å avslutte denne saken.
Hallo.
Dette går.
Bare du ikke ser det.
-Hvor er pappa? -Han er fortsatt i retten.
-Har de spist lunsj? -Ja.
-Vant vi? -Ikke ennå.
Men vi vinner, for vi er Whitehouser.
Hvor skal du?
-Bare ut for å få litt frisk luft. -Hvorfor?
Luft er avgjørende.
Hva er "avgjørende"?
Det betyr at vi må puste for å overleve.
Straks tilbake.
Hva er det?
Ingenting.
Der er du. De ber oss komme tilbake.
Allerede? Fire timer?
-De blir vel sendt hjem. -Dommen er klar.
Jeg så notatet bli levert.
Går det bra?
Aldri hatt det bedre.
Juryforkvinne,
svar på spørsmålet mitt med enten "ja" eller "nei".
Er juryens kjennelse enstemmig?
Ja.
Kan den tiltalte reise seg?
Finner dere den tiltalte, James Whitehouse,
skyldig eller ikke skyldig i voldtekt?
Ikke skyldig.
Jurymedlemmer, da gjenstår det bare å takke dere
for deres grundige behandling av denne saken.
Det er gutten vår. Han slapp unna igjen, hva?
Vi forstår at samfunnstjenesten innebærer et stort personlig offer.
Dere drar med vår takknemlighet. Juryen er avskjediget.
Mr. Whitehouse, du kan gå.
Alle reiser seg.
-Takk. -Bare hyggelig.
Mr. Whitehouse!
DEN SENTRALE STRAFFEDOMSTOLEN
Jeg skal fatte meg i korthet. Jeg takker juryen for at de så sannheten.
For at de anerkjente min uskyld. Rettferdigheten seiret.
Veien var lang og slitsom, men jeg fikk livet mitt tilbake.
Jeg er takknemlig. For mine barn og min elskede kone
har de siste månedene vært et helvete,
og jeg takker dem for at de har stått ved min side.
Bevisene har talt.
Det britiske rettssystemet har bevist sin styrke…
Mr. Whitehouse!
Pappa!
-Pappa! -Pappa!
Hei, dere.
-Er du hjemme for godt? -Ja. Det er jeg, mine skatter.
-Mamma, en klem? -Hei, vennen.
-Hei. -Jeg er sulten. Dere?
-Ja. -Kom igjen.
Rettferdigheten seiret. Veien var lang og slitsom,
men jeg fikk livet mitt tilbake. Jeg er takknemlig.
For mine barn og min elskede kone har de siste månedene vært et helvete…
WHITEHOUSE IKKE SKYLDIG
Faen!
Jævel!
Kate?
Timer etter ryktene om et mistillitsforslag
i Tom Southerns regjering,
ble Labour-parlamentsmedlem Malcolm Thwaites
arrestert for å ha betalt unge, mannlige prostituerte for sex.
Det er ikke første gang han…
-Chris Clarkes upåklagelige timing. -Hvordan vet du det?
Jeg snakket med Tom nå.
Nå som vi står støtt, er jeg tilbake i Justisdepartementet.
Statssekretær med ansvar for narkotikapolitikken.
-Tuller du? -Nei.
Husker du da jeg sa at hellet hadde forlatt deg? Så feil jeg tok.
-Du høres litt ambivalent ut, kjære. -Imponert.
Du blir jo nesten belønnet.
Belønnet, nei. Gjenopprettet. For fremtiden.
Libertinernes omertà!
Si sannheten, kjære.
Sa du det?
Sa du: "Ikke vær luremus?"
-Jeg svarte på det i retten. -Jeg hørte det.
Jeg spør deg her og nå. Sa du det?
Hva tror du?
At Olivia kan ha bedt deg stoppe.
At du bestemte at hun ikke mente det.
At du sa: "Ikke vær luremus", du tullet, men samtidig ikke.
For det høres ut som noe du ville sagt.
Du sa det.
Selvsagt mente hun det ikke. Det var et spill vi hadde perfeksjonert.
-Det kan du umulig vite. -Det kan jeg.
Både hun og jeg elsket risikable situasjoner.
At vi kunne bli tatt.
-Herregud. -Unnskyld.
-Det sa du ikke i retten. -Jeg kunne jo ikke si det.
-Du vitnet om at det var et stygt uttrykk. -Det er det.
Jeg fortalte sannhetens kjerne, som var at hun ville.
Sannhetens kjerne er at jeg aldri ville tvunget meg på en kvinne.
Flott. Tusen takk.
-Behold vekslepengene. -Takk.
Ok. God natt.
-Alison? -Herregud!
Unnskyld. Det er Sophie Whitehouse.
Greenaway på universitetet.
Sophie.
Beklager at jeg dukker opp så sent. Det er en stund siden sist.
-Jeg ville spurt hvordan det går, men… -Ja.
-Vil du komme inn? -Nei, takk, dette tar ikke lang tid.
Jeg prøver å finne noen.
Holly Berry.
Jeg tenkte du kunne hjelpe.
Jeg har ikke kontakt med noen fra Oxford. Mer eller mindre kuttet alle bånd.
Og de gidder ikke å kontakte meg, for jeg er bare en lærer
som ikke kan finansiere noe.
Men dere var gode venner.
Det var vi. Ja.
Vet du hvor hun er?
Nei.
Noen andre som vet?
-Ønsker jeg kunne hjelpe. -Gjør du?
-Hør her, jeg sa at hun er borte. -Borte?
Borte fordi Holly Berry er Kate Woodcroft?
Nei.
Nei, du tar feil. Jeg vet bare ikke hvor hun er.
Vi mistet kontakten da hun flyttet hjem til Liverpool.
Takk for hjelpen.
Hvorfor vil du finne henne?
Jeg må spørre om noe.
Svaret er ja.
Hva?
-Jeg prøvde å si at hun tok feil. -Men du er en jævlig dårlig løgner.
-Unnskyld. -Nei, det er min feil. Jeg er ferdig.
Jeg kan ikke drepe Kate eller fornekte Holly. Jeg er ferdig.
Mannen hennes er voldtektsmann, og hun vet det.
Jeg ringer deg tilbake.
Jeg vet det er sent, men jeg må snakke med deg.
Kate?
-Det er ikke navnet mitt. -Hva prater du om?
Hva skjer?
-Jeg har gjort noe forferdelig. Uetisk. -Hva da?
Jeg førte en sak mot en jeg kjente i et annet liv.
-Høres litt dramatisk ut. -Det er sant.
Snakker du om Whitehouse?
Kjente du ham?
På universitetet.
Han overfalt meg
da jeg het noe annet og så ut som en annen.
Hva?
Herregud.
-Vet han hvem du er? -Jeg vet ikke. Men jeg tror det.
-Tilstår jeg? -Nei, da ryker karrieren din.
Bedre å gjøre det før ham.
Avslører han deg, avslører han seg selv.
-Jeg er en jævla løgner. -Kate.
-Akkurat som ham. -Slutt.
Det er sant. Du kjenner meg ikke engang.
Jeg…
Jeg klarer ikke dette lenger.
Mener du det?
Kanskje jeg forlater henne en dag.
Men sannheten er at jeg valgte deg fordi du er utilgjengelig.
Jeg må slutte med det.
Jeg skjønner.
Går jeg til dommeren?
-Og sier hva? -Vil du være advokaten min?
Nei, det går jo ikke. Jeg har rotet det til.
Sussex? Hvorfor tar du dem med dit?
-Fordi jeg går fra deg. -Hva? Nei. Nå?
Hvorfor? Vi har vært i helvete, men vi overlevde.
-Jeg forstår ikke. -Jeg vet det.
-Hva kan jeg gjøre? -Ingenting.
Ikke vær selvgod.
-Du skylder meg mer enn det. -Selvgod? Jeg?
Det er ikke sånn jeg føler meg.
Jeg har også vært medskyldig, og jeg hater meg selv for det.
For hva da? Du snakker i gåter.
For at jeg alltid har latt deg kuratere sannheten.
Velge detaljer så de passet i den verdenen du foretrakk.
Sannheten er som en leke for deg.
Og du leker med den med elisjoner, utelatelser og halvsannheter.
Du kan ikke noe for det.
-Alle gjør det. -Alle gjør faen ikke det.
Jeg lukket øynene for det i alle år fordi jeg trodde at det jeg fikk var ekte.
Jeg føler meg
dum og veldig skamfull, for å være ærlig.
-Det du fikk var ekte. -Herregud.
Det er dette.
Dette er den ekte meg. Jeg beklager om jeg ikke…
Ingen kjenner meg som deg.
Jeg elsker deg, Soph.
-Vil du at jeg skal be? -Helst ikke.
Jeg ber deg.
Ikke gjør det. James.
Jeg vet faen ikke hvem du er lenger.
Og jeg vet faen ikke hvem jeg er, for jeg definerer meg selv gjennom deg.
Jeg kan ikke bli.
Hvem blir barna våre da?
Akkurat dem de ble født til å bli.
Ikke si at jeg har mistet deg.
Kan jeg spørre
hva du har tenkt å si til barna?
Sannhetens kjerne.
Vet du hva som avslørte deg?
De venstrehendte skribleriene og de fargekodede notatene.
-Men det er bemerkelsesverdig. -Hva da?
Hvor ugjenkjennelig du er.
Du ser ikke lik ut, du høres ikke lik ut.
Du bruker et oppdiktet navn.
Ikke oppdiktet.
Mellomnavnet mitt, og eksmannens etternavn.
Hva rømte du fra?
Hvorfor ville du møtes?
James.
-På Oxford likte du ham. -Han forgrep seg på meg.
Han sa at du samtykket.
Han forgrep seg.
Hvorfor gikk du ikke til politiet?
Hvem tror du de ville trodd? Jeg hadde ingen sjanse.
Det var voldtekt.
Jeg lurer på hvordan det er
å vite at uansett hva du gjør, blir du unnskyldt og tilgitt.
Jeg ante ikke noe den gangen. Du må tro meg.
Nå vet du.
Hva mener du jeg skal gjøre?
Forventer du fortsatt at jeg skal gjøre leksene for deg?
Jeg har blitt over- og undervurdert hele livet.
Hvis jeg har handlet med valutaen verden sa var min,
så ble jeg oppdratt til å gjøre det.
Men ikke anta at jeg ikke er klar over
de personlige kostnadene det innebærer.
Mange tror de kjenner meg.
Du tror du kjenner meg.
Tro meg, det gjør du ikke.
Hva med deg? Hvem er du, Holly eller Kate?
Jeg er vel endelig begge to.
Skal du avsløre meg?
Den kvelden han voldtok deg,
var den samme kveld som en av libertinerne døde.
Det husker jeg.
Det var første gang jeg så ham gråte.
Jeg tviler på at tårene hadde noe med meg å gjøre.
Nei.
De var fordi han kom farlig nær å ødelegge sin gylne fremtid.
Hva prater du om?
Jeg ringte til en bekjent i pressen i dag.
Mye grusomt skjedde den kvelden, bortsett fra det som skjedde med deg.
Noe som kan føre til anmeldelse?
Ja.
Hvorfor gjør du dette?
Kurskorrigering, kanskje,
for alles beste.
Hennes Majestets regjering imploderer snart.
God jul, Holly Berry.
-Kom igjen, mamma. -Kommer!
HAR DU ELLER NOEN DU KJENNER OPPLEVD SEKSUELLE OVERGREP,
FINNER DU INFORMASJON OG HJELP PÅ WWW.WANNATALKABOUTIT.COM
Tekst: Anette Aardal