A NETFLIX SOROZATA
Mindkettőt.
De dolgoznom kell.
És imádlak ezért.
Így vagy úgy.
Köszi, drága!
Mrs. Whitehouse.
Miss Woodcroft.
Segíthetek?
Ismerősnek tűnik.
Nem meglepő. Én emeltem vádat a férje ellen.
Találkoztunk már?
Tudtommal nem.
Akkor elnézést kérek.
Sophie Whitehouse.
Az Oxfordra járt?
Liverpoolba.
Miért jött ide?
Csak mert nagyon ismerősnek tűnik.
Talán van közös barátunk.
Nem ismerte Holly Berryt?
Nem. Erre a névre, azt hiszem, emlékeznék.
Liverpoolba járt?
Az Oxfordra.
Nem szabadna beszélnünk.
Mert be akarja börtönözni a férjem?
- Ez nem személyes. - Ő nem egy erőszaktevő.
Biztos ebben?
Ismerem a férjemet.
Gondolom, ez így van.
- Még valami? - Igen.
Elnézést a zavarásért.
WREN UDVAR
Bocsi!
Ismerjük egymást?
- Jobb, ha megyek. - Ezt csak mondod.
Ne itt.
- Ne cukkold a farkam! - Apa?
Apa?
Apa!
Nem tudok aludni.
Én sem tudok.
Ez az!
Jövök.
- Ugye tudod, hogy ez már zaklatás? - Ali, rájött.
- Hogy? - Sophie rájött.
De konkrétan mondta neked?
Majdnem. Tudja, hogy én vagyok Holly.
Nézd, nem voltam ott,
de ha tudná, már szólt volna Jamesnek,
és már bilincsben lennél.
És ha már szólt neki?
Mi van, ha egyből mentek a sajtóhoz még Angelát is megkerülve?
Oké, ez már paranoia.
És mit mondana a sajtónak?
„Az a nő perel, akit az egyetemen megerőszakoltam?”
Mi lesz, ha felismertek, és ez volt az utolsó ügyem?
- Ne mondj ilyet! - Mert azzal nekem kurvára végem.
BOLDOG ÉVFORDULÓT
- Szia! - Jaj, istenem!
Hajnal fél kettő van, merre jártál?
Sétáltam.
Gondolkodtam.
Lehet, hogy holnap rosszul alakulnak a dolgok.
Lehet, hogy elbukom.
Nem fogsz.
Mindig megvédtél.
Mellettem álltál.
Igen.
Holly Berry…
hogy nézett ki?
Miért?
Mikor láttad utoljára?
Ma azt hittem, őt láttam.
Ma?
Merre?
Az utcán.
Láttam egy nőt, és gondoltam, „Istenem, ez Holly!”
De csak az agyam…
szórakozott velem.
Ne utálj meg ezért, de…
az évzáró Libertine-parti estéjén…
lehet, hogy vele voltam.
Hollyval?
Épp rohantam vissza a te szobádba,
és belefutottam egy nőbe a kerengőben, aki ismerősnek tűnt.
Egy kicsit. Sötét volt.
Mindketten részegek voltunk.
És csak úgy…
megtörtént.
Csak úgy megtörtént?
Jól értem,
hogy egy férfi leugrott, vagy leesett, és meghalt,
te elfutottál,
belefutottál egy nőbe, aki „kicsit ismerősnek tűnt”…
és ezután szexeltél vele?
Közös beleegyezéssel.
De…
De mi?
De a lány utána…
megrendültnek tűnt, és…
kiderült, hogy szűz volt.
És úgy éreztem,
hogy az aktus elmaradt a romantikus várakozásaitól.
Én pedig…
talán…
egy kicsit…
Vadállat voltál?
Hirtelen.
- Szóval amit Chris Clarke mondott, igaz. - Marhaság.
Határozottan 100%-ig nem erőszak volt.
Nézd, csak próbálok őszinte lenni magammal.
Őszinte lenni veled.
De ha az Holly volt, akivel voltam,
lehet, hogy nem voltunk összhangban, és lehet, hogy félreértettem.
- Nem akarod előled semmit rejtegetni. - Istenem, azt mondod, több is van?
A nagyját tudod.
Elmondtam, mi történt a Libertine-partin,
de egy apró részlet kimaradt.
Mi?
Alecnek,
aki leugrott vagy leesett…
Tom adott heroint, én pedig kidobtam a bizonyítékot.
Ez nem egy apró részlet, James.
Alec meghalt.
Tragédia volt, de Tomért hazudtam.
Én pedig érted.
Én voltam másnap az alibid, anélkül, hogy minden tényt ismertem volna.
Nagyon, nagyon sajnálom.
Téged védtelek.
- Nem akartalak megterhelni. - Eldönthettem volna magam.
Igazából, Soph, nem tűntél túl érdekeltnek a részletekben.
Az összes sztorid
folyamatosan változik.
Most már mindent elmondtam.
Nem maradt semmi.
Esküszöm.
Miss Woodcroft!
Köszönöm, bíró úr!
Az egyikőjük hazudik.
Azért vannak itt, hogy megállapítsák az igazságot.
Miss Lytton beszámolt egy október 12-én délelőtt
a parlament alsóházának egy liftjében ellene elkövetett bűntényről.
Egy nemi erőszakról.
Mr. Whitehouse ezt máshogy adta elő.
A két elbeszélés ugyanonnan indul, majd szétválik.
Melyikőjük hívta a liftet?
Melyikőjük szállt be előbb?
Melyikőjük
csókolta meg előbb a másikat?
És végül egy döntő, kirívó, feloldhatatlan különbség:
Az egyikőjük hazudik.
A tárgyalás elején
azt mondtam, hogy miss Lytton bejárt egy utat az igentől a nemig.
Igen, amikor csókolóztak,
majd nem, amint Mr. Whitehouse erőszakossá vált.
A „ne itt” azt jelenti, hogy „ne”.
A védelem akármit is sugall,
ez egyértelmű utalás arra, hogy miss Lytton nem akarta folytatni.
Amire Mr. Whitehouse azt mondta, hogy ne „Cukkold a farkam”.
Miért hazudna erről?
Nem is hazudott.
Mr. Whitehouse megerőszakolta
feketén-fehéren.
Tudom, hogy nem esnek abba a tévhitbe,
hogy a gazdag, befolyásos emberekre más szabályok vonatkoznak,
hogy akik a „nem” szóhoz nincsenek hozzá szokva,
azoknak nem is kellene ezt hallaniuk,
hogy az ő szabadságjogaik eltérőek.
Tisztelt esküdtek, azt hiszem, mind jól tudjuk, melyikőjük hazudik.
A kiváltságos helyzetűekre a törvény ugyanúgy vonatkozik,
mint mindenki másra.
James Whitehouse kiváltságos helyzete nem terjed ki az erőszakra.
Miss Regan.
James Whitehouse erőszakot követett el vagy szeretkezett?
A kérdés erre a válaszra csak egy helyen található meg:
a bizonyítékban.
Lássuk hát a bizonyítékokat!
Kezdem azzal, amiben egyetértettek.
Többször is történt közöttük spontán szex.
Agresszív, mindkét fél által kívánt szex.
A kérdéses napon
miután miss Lytton azt mondta Mr. Whitehouse-nak,
hogy az arroganciája vonzó,
szenvedélyesen csókolózni kezdtek a liftben.
Mindketten akarták, és senki sem vitatja.
Lássuk, miben nem értenek egyet!
Miss Lytton azt állítja, hogy egy ponton elmúlt a hajlandósága.
De hogy hallja meg az ember a nemet,
ha nem hangzott el?
Mr. Whitehouse állítja, hogy nem hallott olyat, hogy „ne itt”.
De még ha mondta is,
a „ne itt” nem ugyanaz, mint a „ne”.
Nem jelzi a hajlandóság hiányát.
Sőt, úgy is értelmezhető, hogy azt jelenti, „igen,”
csak ne itt
ezen a helyen.
Miért kényszerítette volna rá magát James Whitehouse Olivia Lyttonra,
a nőre, aki még szerette, és aki még folytatta volna a kapcsolatot?
Ezt ő maga mondta el nekünk.
Miért erőszakolt volna meg egy nőt, aki hajlandó volt szexelni vele?
Az egyszerű válasz, hogy nem erőszakolta meg.
James Whitehouse viszonyt folytatott.
De ez még nem bűncselekmény.
Nem a védelem dolga, hogy bemutassa a motivációt
miss Lytton hazugságaira.
Lehet, hogy kínosan érezte magát,
vagy szégyellte magát, vagy akár dühös is volt.
De a szégyen, a düh, a megszégyenülés
nem szabad, hogy elég legyen arra, hogy egy mindkét fél által kívánt szexet
erőszakká minősítsen.
1753. Ezt már szeretem.
Megjavíttattad?
Nem, kaptam egy másik karórát.
Kiderült, hogy a régi hibás volt.
Igazi szaróra.
„James Whitehouse erőszakot követett el vagy szeretkezett?”
Nem rossz, Angela.
Tetszett tőled a „kiváltságos” és a „szabadságjogok”
egyetlen mondatban.
Próbáltad felidézni a Libertine-klubot?
Á, komolyan,
néha én sem hiszem el, hogy az életem ilyen emberek védelmére megy el.
Ideje letudni ezt az ügyet.
Helló!
Ó, ez jó.
Mindegy, csak ne lásd!
Apa hol van?
Még a bíróságon.
- Ebédeltek? - Igen.
- Nyertünk? - Még nem.
De fogunk, mert Whitehouse-ok vagyunk.
Hova mész?
Csak egy kicsit levegőzni.
- Miért? - A levegő elemi dolog.
Mi az, hogy „elemi”?
Az, hogy nélküle nem maradunk életben.
Mindjárt jövök.
Mi az?
Semmi.
Hát itt vagy! Most hívtak vissza minket.
Máris?
Négy óra?
- Biztos, hazaküldik őket. - Megvan az ítélet.
Láttam, hogy behozták.
Jól vagy?
Soha jobban.
Az esküdtszék vezetője,
kérem, feleljen a következő kérdésre igennel vagy nemmel!
Meghozta az esküdtszék az egyhangú ítéletet?
Igen.
A vádlott, kérem, álljon fel!
A vádlott, James Whitehouse
nemi erőszak vádjában
bűnös vagy nem bűnös?
Nem bűnös.
Tisztelt esküdtek,
már csak annyi feladatom maradt,
hogy megköszönjem az alapos mérlegelésüket ebben az ügyben.
Ügyes fiú.
Ezt is megúszta, mi?
Tisztában vagyunk vele, hogy a szolgálatuk tényleges személyes áldozatokkal jár,
amiért hálásak vagyunk.
Az esküdtszéket feloszlatom.
Mr. Whitehouse, szabadon távozhat.
Álljanak fel!
- Köszönöm! - Szívesen!
Mr. Whitehouse!
KÖZPONTI BÜNTETŐBÍRÓSÁG
Nagyon rövid leszek.
Meg akarom köszönni az esküdteknek, hogy látták az igazságot.
Hogy felismerték az ártatlanságomat.
Győzött az igazság.
Ez egy hosszú és meredek menet volt,
de visszakaptam az életemet.
Hálás vagyok
a gyermekeimnek, és szerető feleségemnek.
Az elmúlt néhány hónap igazi pokoljárás volt a családomnak,
és hálás vagyok, hogy szilárdan mellettem álltak.
A tények napfényre kerültek.
A brit igazságszolgáltatás ismét bizonyított…
Mr. Whitehouse!
Apa!
- Apa! - Apa!
Apa!
Sziasztok!
- Itthon maradsz? - Itthon.
Itthon, drágáim.
- Anya, te is ölelj meg! - Szia!
- Éhen halok. Ti nem?
- De. - Menjünk!
Győzött az igazság.
Ez egy hosszú és meredek szakasz volt,
de visszakaptam az életemet.
Hálás vagyok.
A gyermekeimért, szerető feleségemért,
az elmúlt néhány hónap a családomnak
igazi pokoljárás volt…
WHITEHOUSE NEM BŰNÖS
Baszd meg, geci!
Kate?
Pár órával a Tom Southern miniszterelnök kormányán belüli
állítólagos bizalmatlansági indítvány után
Malcolm Thwaitest, Penthorpe munkáspárti képviselőjét
letartóztatták fiatal férfiakkal szembeni szexuális visszaélésért.
Thwaites nem most először…
A Chris Clarke-féle kikezdhetetlen időzítés.
Honnan tudod?
Most beszéltem Tommal.
Most, hogy helyreálltunk, visszavisz a belügyminisztériumba
a drogpolitikáért felelős helyettes államtitkárként.
- Viccelsz? - Nem.
Emlékszel, mikor azt mondtam, elfogyott a szerencséd?
Mekkorát tévedtem.
Kicsit kétértelműen hangzol.
Lenyűgözötten.
Mintha megjutalmaznának.
Nem jutalmazva. Helyreállítva.
A jövőre!
A libertine-ek hallgatnak.
Mondd el az igazat, drágám!
Mondtad?
Mondtad, hogy „Ne cukkold a farkam”?
- A bíróságon válaszoltam erre. - Hallottam.
De én itt és most kérdezem. Mondtad?
Szerinted?
Szerintem lehet, hogy Olivia kérte, hogy hagyd abba.
Hogy szerinted, nem gondolta komolyan.
Hogy azt mondtad, „Ne cukkold a farkam.” Viccelődve.
De ugyanakkora komolyan is.
Ezt a mondatot el tudom tőled képzelni.
Kimondtad.
De nem gondolta komolyan. Ez egy közös kis játékunk volt.
Ezt nem tudhatod.
De igen, tudom.
Olivia szerette a kockázatot. Mindketten szerettük.
A gondolat, hogy rajtakaphatnak…
- Istenem! - Sajnálom. Bocs.
- A bíróságon nem ezt mondtad. - Nem mondhattam. Hogy hangzott volna?
Azt vallottad, hogy ez egy durva kifejezés.
Az is. Lényegében igazat mondat,
hogy ő akarta ezt.
A lényeg, hogy soha, de soha nem kényszeríteném rá magam egy nőre.
Nagyon jó, köszönöm!
- Tartsa meg az aprót! - Köszönöm!
Jól van. Jó éjt!
- Alison? - Jézusom!
Ne haragudj!
Sophie Whitehouse vagyok. Az egyetemen még Greenaway voltam.
Sophie!
Sajnálom, hogy ilyen későn beállítok,
tudom, már rég láttuk egymást.
Hát, megkérdezném, hogy vagy, de…
Igen.
- Be akarsz jönni? - Köszönöm, de nem maradok sokáig.
Keresek valakit.
Holly Berryt.
Gondoltam, hátha tudsz segíteni.
Senkivel nincs már kapcsolatom Oxfordból. Többnyire mindenkivel megszakítottam.
És a többiek sem keresnek,
mert iskolai tanárként úgysem tudnék támogatni semmilyen ügyet.
- De Hollyval közel álltok egymáshoz. - Közel, igen.
Nem tudod, merre lehet?
Nem.
És olyat, aki tudhatja?
- Bár tudnék segíteni! Sajnálom. - Tényleg?
- Mondtam, hogy elment. - Elment?
Elment, úgymint Holly Berry Kate Woodcroft?
Nem.
Nem, tévedsz.
Egyszerűen nem tudom, hol van.
Eltávolodtunk, miután visszaköltözött Liverpoolba.
Azért köszönöm!
Miért keresed őt?
Kérdeznem kell tőle valamit.
A válasz igen.
Mi?
Próbáltam mondani neki, hogy téved.
De te mindig is szarul hazudtál.
Sajnálom.
Nem, ez az én hibám. Nekem annyi.
Kate-et nem tudom eltüntetni, se Hollyt letagadni. Nekem annyi.
A férje erőszakolt, és ezt ő is tudja.
Majd visszahívlak.
Tudom, hogy késő van, de beszélnünk kell.
Kate?
Nem ez a nevem.
Miről beszélsz?
Mi a baj?
Szörnyű dolgot csináltam. Etikátlant.
Mit?
Ismertem a korábbi életemből, aki ellen vádat emeltem.
- Elég drámaian hangzik. - Ez az igazság.
Whitehouse-ról beszélsz?
Ismerted őt?
Az egyetemen.
Bántalmazott.
Még más nevem volt, és más ember voltam.
Mi?
Jézus!
- Tudja, hogy ki vagy? - Nem tudom.
De szerintem igen.
- Bevalljam? - Ne, azzal vége a karrierednek.
Inkább én szóljak, mint ő.
Veled együtt magát is felfedné. Öngyilkosság lenne.
- Egy hazug vagyok. - Kate!
- Mint ő. - Állj le!
Ez az igazság. Nem is ismersz igazából.
Nem…
Nem bírom ezt tovább.
Úgy érted, ezt?
Egy nap lehet, hogy elhagyom.
Az igazság az,
hogy azért akartalak, mert elérhetetlen vagy.
Ezt abba kell hagynom.
Értem.
Beszéljek a bíróval?
- És mit mondanál? - Keressek egy ügyvédet?
Leszel az ügyvédem?
Nem lehetsz az ügyvédem. Ezt elbasztam!
Sussexbe?
Miért viszed őket oda?
- Mert elhagylak. - Mi?
Ne! Most?
De miért, Sophie? Megjártuk a poklot, de túléltük.
- Nem értem. - Tudom.
De mit tehetek?
Semmit.
Ne legyél ilyen önelégült!
- Ennél többet érdemlek. - Önelégült? Én?
Nem ezt érzem, James.
A cinkosod voltam, és gyűlölöm magam ezért.
Miért? Rébuszokban beszélsz.
Azért, ahogy hagytalak őrködni az igazság felett.
Mazsolázni a részletek között, hogy az ízlésed szerint alakítsd.
Neked csak egy játékszer az igazság.
Csak játszadozol vele: elhallgatással, kihagyással és féligazságokkal.
Nem tudsz leállni.
- De mindenki ezt csinálja. - Rohadtul nem mindenki.
Ennyi évig szemet hunytam fölötte,
mert azt hittem, nekem az igazi arcod mutatod.
Olyan…
idióta vagyok, és szégyellem magam. De tényleg.
- Az igazi arcomat mutattam. - Istenem.
Ez az.
Ez vagyok én.
Sajnálom, ha nem…
Te ismersz a legjobban.
Szeretlek, Soph.
- Azt akarod, hogy könyörögjek? - Kérlek, ne!
Könyörgöm!
Ne!
Ne! James!
Már nem tudom, hogy ki a fasz vagy.
És azt sem, hogy én ki a fasz vagyok,
mert mindig rajtad keresztül határoztam meg magam.
Nem maradhatok.
Mert ha maradok, mivé válnak a gyerekeink?
Pontosan azzá, amire születtek.
Kérlek, ne mondd, hogy elveszítettelek!
Megkérdezhetem, mit akarsz mondani a gyerekeknek?
Lényegében az igazat.
Tudod, végül miből jöttem rá?
A balkezes firkálásodból, és a színkódos jegyzeteidből.
De ez nem semmi!
Mi?
Hogy mennyire felismerhetetlen vagy.
Másnak tűnsz, másnak is hangzol.
Valami kitalált nevet használsz.
Nem kitalált.
A második keresztnevem, és a volt férjem vezetékneve.
Mi elől menekültél?
Miért vagyunk itt?
James.
Az Oxfordon tetszett neked.
Megerőszakolt.
Azt mondta, közös beleegyezéssel történt.
Megerőszakolt.
Miért nem szóltál a rendőröknek.
Szerinted kinek hittek volna?
Esélyem sem volt.
Erőszak volt.
Sokat merengek, milyen lehet a tudat,
hogy akárhogy is viselkedsz, mindig meg fognak bocsátani.
Akkoriban nem is sejtettem.
Hidd el, hogy nem tudtam!
Hát, most már tudod.
Mit akarsz mondani?
Még két évtizeddel később is nekem kell megcsinálnom a házidat?
Egész életemben egyszerre becsültek túl és alá.
Ha beváltottam a zsetonokat,
amiről a világ azt mondta, hogy az enyém, hát…
erre lettem nevelve.
De egy pillanatra se gondold, hogy nem tudom,
hogy mindez milyen árral járt!
Sokan hiszik azt, hogy ismernek.
Te is azt hiszed.
De hidd el, hogy nem!
Különben is, te ki vagy, Holly vagy Kate?
Azt hiszem, végre mindkettő.
Figyelj, le fogsz leplezni?
Az az éjszaka, amikor megerőszakolt téged…
ugyanaz volt, mikor az egyik libertine leesett és meghalt.
Emlékszem.
Egyedül akkor láttam őt sírni.
Kétlem, hogy a könnyei értem hulltak.
Nem.
Azért, mert vészesen közel került ahhoz,
hogy a fényes jövőjét elpusztítsa.
Miről beszélsz?
Ma telefonáltam
egy ismerősömnek a sajtónál.
Sok szörnyűség történt aznap éjszaka
azontúl, ami veled történt.
Olyasmi, amivel bíróságra vihető?
Igen.
Miért csinálod ezt?
Korrigálásból, talán.
A nagyobb jóért.
Őfelsége kormánya az összeomlás szélén áll.
Boldog karácsonyt, Holly Berry!
- Gyere, anya! - Jövök.
HA ÖN VAGY ISMERŐSE ELLEN SZEXUÁLIS ERŐSZAK TÖRTÉNT,
ITT INFORMÁCIÓT ÉS SEGÍTSÉGET TALÁL: WWW.WANNATALKABOUTIT.COM
A feliratot fordította: Hornyák Levente