EN NETFLIX-SERIE
Undskyld.
Vær ikke fjollet. Kom ind.
Jeg er overrasket over, du ikke er brudt sammen før.
-Hvem siger, jeg er brudt sammen? -Vandrer du bare rundt midt om natten?
Og ser helt fantastisk ud.
-Du burde være gået til dommeren. -Hvorfor?
Fordi du kender den mand, du anklager.
-Nej. -Du var hans kones læsemakker.
-Det var Holly. -Kom nu.
Jeg kom ikke for at blive belært…
Nej. Du kom for mit muntre selskab.
Jeg burde være gået til dommeren. Eller anklagemyndigheden eller Angela.
Men det er for sent nu.
Din stemme i telefonen tidligere.
Ved du, hvad den mindede mig om?
Da jeg fandt dig i toilettet på universitetet efter dit overgreb.
Du havde skrubbet dig selv til blods.
-Jeg vil ikke tale om… -Det forstår jeg.
Men det er, som om du straffer dig selv
ved at bære byrden alene.
Jeg kan ikke lide det.
Du sagde ikke, hvem det var.
-Det er lige meget. -Kate!
Det er ikke lige meget.
Det var Tom Southern, ikke?
-Han var libertiner. -Hvad?
Det har du sagt.
-Det var ikke Tom Southern. -Hvem så?
Jeg er din bedste ven.
Hvorfor siger du det ikke?
WHITEHOUSE-RETSSAGEN INDEFRA
Det er din spøg.
Åh gud.
Jeg føler mig så dum. Jeg burde have set det.
For fanden, Kate.
Hvis bare jeg havde vidst det.
Det havde ikke ændret noget.
Hvad fik dig til at tage sagen?
Retsforfølge din…
Voldtægtsmand?
Ingen anden var kvalificeret, ikke som mig.
-Men at udsætte dig selv for det… -Ali, havde jeg intet valg.
Hvordan kan du se ham i øjnene?
Jeg har undgået det.
Men det er ikke muligt i morgen.
I dag.
Kan du ikke blive fyret for det?
Du har virkelig kvajet dig.
Ja.
Så i dag
skal du kvaje dig fantastisk.
-Hej. -Jeg vækkede dig. Undskyld.
Det er okay. Kom ind.
Du ryster.
-Der er sket noget forfærdeligt. -Hvad?
Drengene festede på Alecs værelse, og nogen tog heroin.
Heroin?
Jeg fik Tom ud derfra, fordi…
Det er okay.
Jeg vil ikke vide det.
Jeg er bare glad for, du gik.
Du er en god ven.
Jeg føler, at jeg kan betro dig alt.
Det kan du.
Alt.
Du kan være mit alibi, søde Soph.
Hvorfor skal du bruge et alibi?
Jeg har kvajet mig. Meget.
Hej.
Kom i seng.
Er du okay?
Jeg har lige indset, det var samme aften.
Hvilken aften?
Hvor vi dansede,
og hvor Alec døde.
Var det?
Ja, det var det.
Undskyld. Undskyld.
Undskyld.
Skylden er min.
Vi skal afsted om ti minutter.
Jeg vil ikke i skole.
Hvorfor ikke?
Jeg vil se far kalde den dame en løgner.
Retten er ikke et sted for børn.
Hvorfor ikke?
Vi må se ham i Underhuset.
-Det er anderledes. -Hvad er anderledes?
Em vil se far kalde den dame en løgner.
Det er ikke nødvendigt.
Hvorfor lyver hun om dig, far?
Fordi…
Hun må være forvirret.
Er hun et dårligt menneske?
Vi ved alle, hvordan historien ender, ikke?
Hvordan ved vi det?
Fordi vi ved, at juryen vil se sandheden.
Og hvad er jeg, min gode mand?
En Whitehouse.
-Og hvad er du? -En Whitehouse.
Og hvad gør en Whitehouse?
Vi vinder altid.
Så enkelt er det.
-Pis. Undskyld. -Far!
Pis. Undskyld. Den er fandens varm!
Bare rolig.
Sig, at det nok skal gå.
Det skal nok gå.
-Her kommer han. -Hr. Whitehouse!
Hr. Whitehouse!
-Tilbage. Kom så. -Hr. Whitehouse!
Har statsministeren stadig tillid til din mand?
-Sikker? -Jeg sætter grænsen ved én.
Jeg beundrer den slags tilbageholdenhed.
-Du vil ikke se mig ryste. -Det vil jeg faktisk.
Hvabehar?
Din charme er et plus, men ikke din selvsikkerhed.
Jeg voldtog hende ikke.
Det er jeg sikker på.
Og alligevel er du en moderne mand.
Du er konservativ, men alligevel feminist.
Derfor, som du sagde, er tanken om, at en kvinde
af sine egne komplicerede grunde,
som du har stor sympati for…
Tanken om, at en kvinde
kan have misforstået, hvad der skete i den elevator,
det har rystet dig i din grundvold…
…og det skal juryen se.
Én ting til.
Kate Woodcroft.
Undervurder ikke hende, lad hende ikke fange dig uforberedt
og afvig ikke fra hovedproblemet:
samtykke.
Kan du tro det? Det stoppede bare.
Det kostede 200 pund, holdt under et halvt år.
Frækkert.
Apropos frækkerter,
forstår jeg, at damen ikke giver op.
Hvilken dame?
Hende, der fandt på historier om min klient fra universitetstiden.
Hun plager politiet om at finde pigen.
Jeg troede, pigen var død.
Nej, moren sagde, hun tog til Australien.
Det er det samme.
-Skal jeg tjekke med betjenten? -Ja, hvis du kan.
Advokaten siger, politiet bliver ved med at afvise hende.
Damen, ikke pigen i Australien.
Kommer du?
Eller skal jeg tage begge sider i dag?
Rejs jer.
Tager du vidnet i ed?
Vil du læse teksten på kortet?
Jeg sværger ved den almægtige Gud, at sige
sandheden, hele sandheden og intet andet end sandheden.
Frk. Regan, du kan begynde.
Tak. Og godmorgen, høje dommer.
Vil du sige dit fulde navn?
Ja. Mit navn er James Charles Whitehouse.
-Er du familiefar, hr. Whitehouse? -Ja.
Hvordan hænger det sammen med din affære med frk. Lytton?
Min affære med frk. Lytton var forkert. Det er det værste, jeg har gjort.
Hvorfor lod du det så ske?
Vi var dybt tiltrukket af hinanden.
Vi begge prøvede at stå imod, men der var kemi fra begyndelsen.
Har du haft en affære med en kollega før, hr. Whitehouse?
En underordnet?
Aldrig. Jeg har aldrig haft en affære.
Jeg elsker min kone og min familie.
Er strukturen på kontoret hierarkisk?
Det handler ikke om hierarki, men om samarbejde.
Hvis den bedste idé kom fra den laveste medarbejder,
tog jeg imod den.
Men et godt arbejdsmiljø kræver tryghed,
at grænserne respekteres.
Hvis et parlamentsmedlem sagde, at de havde et forhold til en ansat,
ville jeg belære dem om, hvorfor det er en dårlig idé.
Og alligevel?
Det var en fejl.
Affæren varede i fem måneder.
Hvis du vidste, det var forkert, hvorfor lod du dig så tage fejl?
Jeg ville ikke have en affære med frk. Lytton,
men da vi begyndte, var det svært at stoppe.
Hvorfor?
Vi holdt af hinanden.
-Og vi havde meget til fælles. -Såsom?
Politik.
Vi kan diskutere en problemstilling i dagevis.
De forskellige detaljer.
Olivia elsker politik.
Hun glemmer ingenting.
Jeg havde tillid til hendes skarpe sind.
Så efter det første møde fortsatte forholdet.
Gav du hende gaver?
Jeg sendte blomster.
Og ja, jeg gav hende en særlig gave til hendes fødselsdag.
Hvad var gaven?
En halskæde. Platin med et vedhæng formet som en nøgle.
En nøgle?
Hvordan skulle hun fortolke det?
Bare som et symbol.
Et tegn på, at hun ville blive en del af mit…
At jeg værdsatte hende.
Hvornår havde frk. Lytton fødselsdag?
Sidst i juli.
Kan du huske datoen?
Den 23. juli.
Vent.
Er det bedre?
Ja, meget. Jeg kan høre dig nu.
-Hej. -Kan du tage en video til mig?
Det gør jeg. Det lover jeg.
Skal vi komme hjem?
-Skal vi komme tidligt hjem? -Ja tak.
Men det vil jeg ikke gøre mod jer. Mor jer.
Kan du ikke snige dig herud? Kom nu.
Jeg ville ønske, jeg kunne, men jeg har en masse at ordne her.
-Arbejd ikke for hårdt. -Det gør jeg ikke.
Jeg savner jer.
-Jeg savner dig, far! -Savner dig!
Farvel.
-Jeg savner dig. -Farvel.
Farvel.
Du værdsatte hende.
Du gav hende en dyr gave som bevis.
Kan man sige, at forholdet var alvorligt?
Ja.
Frk. Lytton har fortalt, hun var forelsket i dig.
Var følelsen gensidig?
Det er muligt.
Ja.
Vi havde begge følelser for hinanden.
Det er derfor…
Hvad var din reaktion på at høre, at Olivia Lytton
havde anklaget dig for voldtægt?
Jeg var chokeret.
Jeg forstod ikke, hvad der blev sagt.
Jeg kunne slet ikke få det til at hænge sammen.
Jeg vil gerne gå tilbage til det, der skete om morgenen den 12. oktober.
James.
Jeg gider ikke det pis.
Bare så det er klart, hvem kaldte på elevatoren?
-Det var Olivia. -Hun sagde, at det var dig.
Det var Olivia.
Ved du hvorfor?
Nej, jeg gik med hende, da hun kaldte og sagde…
James.
-Hvor skal du hen? -Hvor skal du hen?
Hvad tænkte du?
Hun vidste, jeg var vred over artiklen.
Jeg tænkte, hun ville drøfte, hvordan vi skulle håndtere det.
Hvordan vidste du det?
Det var vores måde at kommunikere.
Og at hun havde været din elskerinde?
Det tænkte jeg ikke på.
Jeg ville have hendes mening om artiklen.
Hvad skete der, da elevatoren ankom?
James.
-Jeg fulgte hende ind. -Hvad ville du drøfte med hende?
Artiklen beskyldte mig for arrogance, det rystede mig,
og jeg havde brug for at høre hendes mening.
Talte I sammen i elevatoren?
Nej.
Hvad så?
Hun så på mig på en bestemt måde.
Nærmede du dig hende?
Nej. Hun rakte op for at kysse mig.
Hvordan kan du være så sikker på, at hun startede kysset?
-Hun rakte op efter mig. -James.
Jeg husker, det kom bag på mig.
Derefter var vi opslugt af hinanden.
Hvad mener du?
Jeg lagde armene om hende i en omfavnelse.
Vi kyssede.
Hun flyttede en af mine hænder ned til sin bagdel.
Frk. Lytton hævder, du flåede hendes bluse op.
Hun lyver, undskyld.
Hun hjalp med at knappe den op.
Jeg flår ikke bluser op. Jeg er ikke brutal.
-Hvad med de iturevne strømpebukser? -Det må være sket, da hun hev dem ned.
Jeg prøvede at hjælpe, men det var ret hedt.
-Hedt? -Vi var sultne efter hinanden.
Undertøjet med den iturevne elastik,
ved du, hvordan det skete?
Nej.
Måske gik de itu, da hun trak den ned. Det lød ikke sådan.
Men…
Men hvad, hr. Whitehouse?
Frk. Lyttons undertøj
plejede at være
spinkelt.
Hvordan forklarer du mærket på frk. Lyttons bryst?
Resultatet af et kærlighedsbid.
Var det sket før?
Kærlighedsbid? Ja, hun ville have det, når vi elskede.
Jeg gjorde det i et ophedet…
-Og… -Et blåt mærke var ikke målet.
Det siger forhåbentlig sig selv.
Samtykke.
Hr. Whitehouse, juryen er her for at overveje spørgsmålet om samtykke.
Spørgsmålet om ja og nej,
som min lærde ven ville sige det.
Ifølge frk. Lyttons udsagn sagde du:
"Vær ikke en narrefisse."
Det antyder,
du vidste, hun ikke ville have sex. Sagde du det?
-Nej. -Sagde du: "Hold mig ikke for nar?"
-Nej. -Eller noget lignende?
Vi talte ikke.
Ifølge frk. Lyttons udsagn sagde hun: "Ikke her."
Hørte du hende sige det?
Ingen ord blev udvekslet.
Den eneste samtale, vi havde, var fysisk.
Vi kendte hinandens kroppe og signaler.
Kan hun have sagt det, uden du hørte det?
Nej.
Vi var meget tæt på hinanden.
Frk. Lytton gav mig alle tegn på,
det var noget, hun meget gerne ville.
Og undskyld, men jeg havde ikke brug for overtalelse.
Er du sikker på, at frk. Lytton gav samtykke til samleje?
At hun i det væsentlige sagde ja?
Ikke blot gav hun samtykke,
hun insisterede.
Hun sagde: "Ja, for pokker."
Er du sikker på det, hr. Whitehouse?
Jeg har aldrig været mere sikker på noget.
Tak.
Det var alt, høje dommer.
Hr. Whitehouse, lad os gå til dagen, hvor hændelsen skete.
Du skulle tale til udvalgsmødet.
-Er det sandt? -Ja.
-Om et vigtigt emne? -Ja.
-Mødet skulle lige til at begynde. -Korrekt.
-Hvor lang tid var der til? -Ikke lang tid.
Et par minutter?
-Ja. -Så ikke ret lang tid.
Hvad ville du gøre i mellemtiden?
Bare genvinde fatningen.
-Ville du have sex i de par minutter? -Selvfølgelig ikke.
-Ikke for at genvinde fatningen? -Nej.
Så da du gik hen ad gangen
i modsat retning af mødet, hvor skulle du så hen?
Ingen steder. Jeg var vred.
-Fordi The Times kaldte dig arrogant? -Det var urimeligt.
Så du ledte ikke efter et sted at dyrke sex?
Nej.
Men inden for få minutter var det præcis, hvad du lavede.
Du havde sex med din tidligere elskerinde.
Det var ikke planen.
Jeg har et par spørgsmål mere.
Frk. Lytton siger, du flåede hendes bluse op.
-Det passer ikke. -Du er stærk, hr. Whitehouse.
Du er tidligere roer fra Oxford.
En atlet.
Kan du sige med sikkerhed,
at du aldrig har flået en bluse op i lidenskab?
Det kan jeg.
Frk. Lytton siger, du rev hendes undertøj itu.
Det gjorde jeg ikke.
-Gik det itu af sig selv? -Nej.
Var det så, hvad kaldte du det, "spinkelt"?
Er du ekspert, når det kommer til en kvindes undertøj?
-Høje dommer. -Frk. Woodcroft.
Det var ikke en normal situation, vel?
Hvad mener du?
Medmindre stående sex med en kvinde
på vej fra A til B var normalt for dig?
Det var ikke normalt.
-Er det aldrig sket før? -Aldrig.
Du og frk. Lytton havde haft sex i Underhuset to gange.
Ja.
Så du havde måske forventet, at hun ville gøre det igen?
At have sex et andet sted i Underhuset?
Måske. Bare ikke i det øjeblik.
Du var rasende i elevatoren, ikke?
-Nej. -Du var vred over artiklen.
Lidt frustreret, ikke rasende.
Det skete hurtigt i elevatoren.
-Var det et minut eller to? -Ja.
Lad mig spørge igen, hr. Whitehouse,
da du gik ind i elevatoren, håbede du at have sex?
Nej, ikke i starten.
Hvad fik dig til at ville have sex?
Som sagt så hun på mig,
og det blev hurtigt klart, at det ville ske.
Jeg havde ingen forventning om det.
I går ind i elevatoren, hun ser på dig på en bestemt måde,
og så mødes I og kysser?
Ikke med det samme.
Og så er din hånd på hendes bagdel?
Hun førte min hånd derned.
Det er en lille elevator. Hvor tæt var I på hinanden?
Vi kyssede og var intime.
Så meget tæt?
Måske 10 eller 20 centimeter fra hinanden?
Ja, det vil jeg tro.
Så hvis hun sagde "ikke her", havde du hørt hende?
Ja, men hun sagde ikke noget.
Var der ingen ord?
Ingen.
Du siger, du ikke er brutal.
Du var stoppet, havde hun sagt "ikke her."
Selvfølgelig, men det sagde hun ikke.
Hun sagde, hun bad dig om at stoppe.
Hun tager fejl.
-Hun sagde: "ikke her". -Nej.
Du trængte ind i hende, selvom du vidste, hun sagde nej.
Nej.
Men du sagde: "Vær ikke en narrefisse."
Jeg må gå.
Hvis jeg ikke kender dig, burde jeg.
Vær ikke en narrefisse.
Hr. Whitehouse?
Hr. Whitehouse, skal jeg gentage spørgsmålet?
Jeg har sagt, at jeg ikke sagde det.
Måske er det din hørelse, den er gal med, frk. Woodcroft.
Hvad betyder det ord, hr. Whitehouse?
Hvilket ord?
Narrefisse.
Jeg sagde det ikke.
-Men du ved, hvad det betyder? -Ja.
Det er en kvinde, der seksuelt ophidser en mand uden at ønske samleje.
Men jeg sagde det ikke. Det er et grimt ord.
Og hvorfor er det et grimt ord?
Det er nedværdigende og indbildsk.
Ellers noget?
Misogynistisk.
Så hvis en mand siger det til en kvinde,
formaner han hende for ikke at ønske sex?
Ja, men det gjorde denne mand ikke.
Så for at være helt klar,
sagde du ikke "vær ikke sådan en narrefisse",
fordi du aldrig ville sige det?
-Ja. -Har du aldrig sagt det før?
Ikke til nogen?
Nej.
Så når frk. Lytton lyver, når hun siger, at du sagde "vær ikke en narrefisse".
Desværre.
-Hun lyver om, at du voldtog hende? -Ja.
-Har nogen sagt nej til dig? -Det er et absurd spørgsmål.
Er det utænkeligt, frk. Lytton ville sige nej?
Selvfølgelig ikke. Men vi sagde begge ja.
-Er du sikker på det? -Ja.
Hvorfor skulle frk. Lytton
fremsætte en falsk påstand om voldtægt?
Jeg ved det ikke, og det bekymrer mig.
Men hun får ingen fordel af det, vel?
-Fordel? -Karrieremæssigt.
Det hjælper ikke hendes karriere, vel?
Så efter du har afsluttet forholdet, fortsætter hun med at arbejde for dig,
og da du vil have hende, hvilket hun vil, beskylder hun dig for voldtægt.
Har jeg ret?
-Jeg kan se, hvordan det lyder. -Det lyder usandsynligt, ikke?
At ødelægge min karriere var måske hendes mål.
Hvorfor?
Der er mindre katastrofale måder at give udtryk for, du sårede hende.
Hun kunne sige det til din kone.
Jeg ville bare sige, frk. Woodcroft,
at karrierer står på spil i sager som denne.
Der er ingen tvivl.
Der står meget på spil.
Jeg ved, hvad du gør.
Du viser mig som arrogant,
en mand uden skrupler.
Kalder mig privilegeret.
Et privilegeret bæst,
der er opdraget til at tro, at han kan tage, hvad han vil.
Sagen er, at jeg ikke er den mand.
Ikke det, hr. Whitehouse?
Blev jeg født under heldige omstændigheder? Ja.
Jeg har gået i gode skoler.
Men jeg har brugt hele mit arbejdsliv på at tjene
mit samfund, mine vælgere og mit land.
Du antyder ikke, at en livslang tjeneste giver dig ret til voldtægt?
-Høje dommer! -Frk. Woodcroft.
-Hvor vover du? -Jeg ramte plet.
Frk. Woodcroft, det er nok.
Jeg har tænkt over hændelsen med frk. Lytton i elevatoren igen og igen
og spurgt mig selv, om jeg kunne have taget fejl.
Men nej.
Jeg har også tænkt over andre episoder fra min fortid
med uhæmmet og spontan sex.
Jeg var meget seksuelt robust i min ungdom,
og jeg har tænkt tilbage.
Frk. Woodcroft, jeg kan se dig i øjnene
og sige, at jeg ved i mit hjerte, i min sjæl,
og i hele mit væsen, at jeg aldrig har krydset grænsen.
Jeg spørger ikke om din fortid, hr. Whitehouse,
eller din seksuelt robuste ungdom.
Kun om du i dette tilfælde
havde grund til at tro, at Olivia Lytton gav dig sit samtykke.
Men fortiden præger nutiden, ikke?
Når jeg tænker over min fortid,
når jeg gennemgår, hvad der skete i elevatoren,
er jeg stadig overbevist om,
at jeg aldrig har tilsidesat en kvindes vilje eller ønsker,
og at jeg aldrig har haft sex, der ikke var samtykkende.
For når vi taler om samtykke,
taler vi om etik.
Jeg er en, der finder uetisk adfærd frastødende.
Men jeg overvejer, frk. Woodcroft,
om du gør det?
Jeg skal ikke svare på dine spørgsmål, hr. Whitehouse.
Jeg taler anklagemyndighedens sag.
Som jeg har sagt fra begyndelsen, er min sag meget enkel.
Olivia Lytton gjorde det klart,
at hun ikke ville have sex. Er det ikke rigtigt?
Ingen sagde noget.
-Derfor kaldte du hende en narrefisse. -Nej.
Du kan ikke indrømme det, vel?
Fordi det viser,
at du vidste, hun ikke ville have sex med dig.
Hun ville ikke give dig, hvad du ville, så du tvang hende.
Jeg tvang hende ikke til sex.
Så hun anklagede dig for voldtægt.
Jeg er ikke voldtægtsmand!
Jeg voldtog hende ikke!
Ordet "voldtægt" og mit navn
har intet med hinanden at gøre!
Jeg har ikke flere spørgsmål.
Frk. Regan?
Nej, høje dommer.
Vil du vende tilbage til din plads, hr. Whitehouse?
To L'er?
Er du sikker, Krystyna?
Ja.
To L'er, to K'er.
Hvornår kommer de hjem?
Snart. Vi skal samle den.
-Nogen kommentarer? -Sophie!
Kør. Skynd dig.
Tilgiv mig.
For hvad?
For at sige, jeg var forelsket i hende. Det var rent strategisk.
Råd fra din advokat eller Chris Clarke?
Bare instinkt.
Men du skal vide, at det ikke er sandt.
Det var for vildt, Kate.
Ingen kvinde har vist talt sådan til ham før.
-Skal jeg dem med på kontoret? -Ja tak.
Jeg ved, hvad du gør.
Karrierer står på spil i sager som denne.
-Kender jeg dig? -Holly.
Hvis jeg ikke kender dig, burde jeg.
Frk. Woodcroft?
Fru Whitehouse!
Hallo?
-Kom. -Hallo?
Tillykke med bryllupsdagen!
-Er I overraskede? -Ja.
Hvor dejligt. Tak.
-Mange tak. -Tak.
Vil I have kage?
Hvem siger nej til kage? Ikke?
Ved du hvad? Jeg…
Der skete lidt meget i dag.
Jeg kommer straks.
Et øjeblik, børn.
Sophie?
Jeg kommer straks.
Far, vil du have kage?
Ja, kage.
-Hej. -Hvor er du henne?
På kontoret.
Stadig?
Jeg arbejder på talen til juryen.
Kvajede du dig fantastisk i dag?
Det synes jeg.
Det gjorde han også.
Er du okay?
Det ved jeg ikke.
Jeg klarede det.
Har du brug for selskab? Chokolade?
Begge.
Jeg må arbejde.
Jeg er her.
Det elsker jeg dig for.
Det her slutter.
-På en eller anden måde. -Jeg stemmer på den ene.
Tak, søde.
Fru Whitehouse.
Frk. Woodcroft.
Tekster af: Maiken Waldorff