‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫אני נורא מצטערת.‬
‫אל תדברי שטויות. תיכנסי.‬
‫למען האמת, אני מופתעת שלא קרסת עד עכשיו.‬
‫מי אמר שקרסתי?‬
‫סתם שוטטת ברחובות באמצע הלילה?‬
‫את נראית מדהים, דרך אגב.‬
‫חבל שלא פנית לשופט.‬
‫זה לא היה משרת שום מטרה.‬
‫רק את האמת.‬
‫שאת מכירה את הגבר שאת תובעת…‬
‫אני לא מכירה אותו.‬ ‫-היית שותפת התרגול של אשתו.‬
‫זאת הייתה הולי.‬ ‫-בחייך, קייט.‬
‫לא באתי הנה לשמוע הטפות.‬
‫אני יודעת.‬
‫באת הנה כי כל כך כיף איתי.‬
‫זה נכון, הייתי צריכה לפנות לשופט.‬
‫או לפרקליטות, או אפילו לאנג׳לה.‬
‫עכשיו מאוחר מדי.‬
‫הקול שלך בטלפון קודם…‬
‫את יודעת אתה מה הוא הזכיר לי?‬
‫את הפעם שמצאתי אותך,‬
‫בשירותים, באוניברסיטה,‬
‫אחרי שהותקפת.‬
‫שפשפת את העור שלך כמעט עד זוב דם.‬
‫אני לא רוצה לדבר על…‬ ‫-אני יודעת. ואני מבינה את זה.‬
‫אבל זה כאילו את מתאכזרת לעצמך,‬
‫נושאת בעול לבדך.‬
‫וזה לא מוצא חן בעיניי.‬ ‫לא סיפרת לי אפילו מי זה היה.‬
‫כי זה לא משנה.‬ ‫-קייט!‬
‫זה משנה ועוד איך.‬
‫זה היה טום סאת׳רן, נכון?‬
‫ידעתי שזה היה ״הולל״.‬ ‫-מה?‬
‫הודית בזה בעצמך.‬
‫זה לא היה טום סאת׳רן.‬ ‫-אז מי?‬
‫בבקשה. אני החברה הכי טובה שלך.‬
‫למה את לא מספרת מי עשה לך את זה?‬
‫- בתוך משפט ווייטהאוס -‬
‫את צוחקת!‬
‫אלוהים.‬
‫אני כזאת טיפשה. זה היה מתחת לאף שלי.‬
‫לעזאזל, קייט!‬
‫הלוואי שידעתי.‬
‫זה לא היה משנה כלום.‬
‫מה פתאום הסכמת לקחת את התיק הזה?‬
‫לתבוע את ה…‬
‫אנס שלי?‬
‫לאף אחד אחר לא היו הכישורים שלי.‬
‫אבל לעשות את זה לעצמך…‬
‫אלי, לא הייתה לי ברירה.‬
‫איך את מסתכלת לו בעיניים כל יום?‬
‫נמנעתי מזה.‬
‫אבל זה לא יהיה אפשרי מחר.‬
‫היום.‬
‫זאת לא עבירה שעונשה פיטורים?‬
‫חברה שלי… פישלת.‬
‫כן.‬
‫אז היום,‬
‫את צריכה לפשל בצורה מבריקה.‬
‫היי.‬ ‫-הערתי אותך. סליחה.‬
‫זה בסדר. תיכנס.‬
‫אתה רועד.‬
‫קרה משהו נורא.‬ ‫-מה?‬
‫הבנים עשו שטויות בחדר של אלק,‬ ‫ומישהו הביא הרואין.‬
‫הרואין?‬
‫הוצאתי את טום משם, כי…‬
‫זה בסדר.‬
‫אני לא רוצה לדעת.‬
‫אני רק שמחה שהלכתם.‬
‫אתה חבר טוב.‬
‫אני מרגיש שאני יכול לגלות לך כל דבר.‬
‫אתה יכול.‬
‫כל דבר.‬
‫את יכולה להיות האליבי שלי, סופי המתוקה.‬
‫למה שתצטרך אליבי?‬
‫אני חושב שפישלתי בגדול.‬
‫היי.‬
‫בוא למיטה.‬
‫את בסדר?‬
‫הרגע קלטתי שזה היה אותו הלילה.‬
‫מה היה אותו הלילה?‬
‫שרקדנו,‬
‫והלילה של התאונה של אלק.‬
‫באמת?‬
‫כן.‬
‫סליחה.‬
‫זה היה באשמתי.‬
‫צריך לצאת תוך עשר דקות.‬
‫אני לא רוצה ללכת לבית הספר.‬
‫למה?‬
‫אני רוצה לראות את אבא‬ ‫אומר לאישה הזאת שהיא שקרנית.‬
‫בית המשפט הוא לא מקום לילדים.‬
‫למה?‬
‫ראינו אותו בבית הנבחרים.‬
‫זה שונה.‬ ‫-מה שונה?‬
‫אם רוצה לראות את אבא‬ ‫אומר לאישה הזאת שהיא שקרנית.‬
‫אין צורך בזה.‬
‫למה שהיא תשקר לגביך, אבא?‬
‫כי…‬
‫היא כנראה התבלבלה.‬
‫היא אדם רע?‬
‫ובכן… כולנו יודעים איך‬ ‫הסיפור הזה ייגמר, נכון?‬
‫לפי מה יודעים?‬
‫כי יש לנו אמונה שהמושבעים ייראו את האמת.‬
‫ו… מה אני, חביבי?‬
‫בן ווייטהאוס.‬
‫ומה אתה, חביבי?‬ ‫-בן ווייטהאוס.‬
‫ואיך זה אצל בני ווייטהאוס?‬
‫אנחנו תמיד מנצחים.‬
‫פשוט מאוד.‬
‫פאק!‬ ‫-אבא!‬
‫פאק… סליחה. זה רותח!‬
‫אל תדאגו.‬
‫תגידי לי שהכול יהיה בסדר.‬
‫הכול יהיה בסדר.‬
‫הנה הוא!‬ ‫-מר ווייטהאוס!‬
‫מר ווייטהאוס!‬
‫האם ראש הממשלה עדיין סומך על בעלך?‬
‫אתה בטוח?‬ ‫-אחת, זה המקסימום שלי.‬
‫אני מעריכה אנשים שיש להם איפוק כזה.‬
‫לא היית רוצה לראות אותי רועד.‬ ‫-דווקא הייתי רוצה.‬
‫סליחה?‬
‫הקסם שלך הוא יתרון,‬ ‫אבל הביטחון העצמי שלך לא ישרת אותנו היום.‬
‫לא אנסתי אותה.‬
‫בזה אני בטוח.‬
‫ובכל זאת, אתה גבר מודרני.‬
‫שמרן, ועם זאת פמיניסט.‬
‫ולכן, כפי שאמרת לי,‬
‫המחשבה שאישה כלשהי,‬
‫מסיבותיה היא, המסובכות בוודאי,‬
‫אותן אתה מקבל בהבנה רבה…‬
‫המחשבה שאישה כלשהי‬
‫תוכל לטעות טעות כה חמורה‬ ‫בפירוש מה שקרה שם במעלית,‬
‫זה מה שטלטל אותך עד לשד עצמותיך,‬
‫וזה מה שהמושבעים צריכים לראות.‬
‫עוד דבר.‬
‫קייט וודקרופט.‬
‫אל תמעיט בערכה,‬
‫אל תיתן לה לתפוס אותך לא מוכן,‬
‫ואל תסטה מהנושא המרכזי:‬
‫הסכמה.‬
‫- אליסון ג׳סופ -‬
‫היית מאמינה? הוא פשוט הפסיק לעבוד.‬
‫עלה 200 פאונד, ושרד פחות מחצי שנה.‬
‫חוצפן.‬
‫אפרופו חוצפנים,‬
‫שמעתי שהזקנה לא מוותרת.‬
‫איזו זקנה?‬
‫זאת שבודה מעשיות על מרשי,‬ ‫ועל מעלליו באוניברסיטה.‬
‫היא מנדנדת למשטרה שתמצא את הבחורה.‬
‫חשבתי שהיא מתה.‬
‫לא, אמה אמרה שהיא נסעה לאוסטרליה.‬
‫היינו הך.‬
‫רוצה שאשאל במשטרה?‬
‫כן, אם תוכלי.‬
‫עורכת הדין אומרת שהשוטרים‬ ‫כל הזמן אומרים לה שתלך להזדיין.‬
‫הזקנה, לא ההיא שבאוסטרליה.‬
‫את באה?‬
‫או שאייצג את שני הצדדים היום?‬
‫נא לקום.‬
‫השביעי את העד.‬
‫הקרא את המילים בבקשה.‬
‫אני נשבע אלוהים שהעדות שאני עומד למסור‬
‫תהיה האמת, כל האמת,‬ ‫ושום דבר מלבד האמת.‬
‫מיס ריגן, את רשאית להתחיל.‬
‫תודה.‬
‫ובוקר טוב, כבודו.‬
‫תוכל למסור את שמך המלא, בבקשה?‬
‫כן. שמי הוא ג׳יימס צ׳רלס ווייטהאוס.‬
‫אתה איש משפחה, מר ווייטהאוס?‬ ‫-כן.‬
‫אם כך, כיצד אתה מסביר‬ ‫את הרומן שלך עם מיס ליטון?‬
‫הרומן שלי עם מיס ליטון היה טעות.‬ ‫זה היה הדבר הנורא ביותר שעשיתי מימיי.‬
‫אז מדוע נתת לו לקרות?‬
‫הייתה בינינו משיכה עמוקה.‬
‫שנינו ניסינו להתנגד לזה,‬ ‫אבל הייתה בינינו כימיה מההתחלה.‬
‫היה לך אי־פעם רומן עם עמיתה, מר ווייטהאוס?‬
‫שכפופה לך?‬
‫מעולם לא. מעולם לא היה לי רומן, נקודה.‬
‫אני אוהב את אשתי ואת משפחתי.‬
‫האם יש היררכיה ברורה במשרד שלך?‬
‫זה לא עניין של היררכיה,‬ ‫זה עניין של עבודה משותפת.‬
‫אני מאמץ את הרעיון הטוב ביותר,‬ ‫גם אם הוא בא מהחבר הזוטר ביותר בצוות.‬
‫אבל כדי ליצור סביבת עבודה מוצלחת,‬
‫העובדים צריכים להרגיש בטוחים.‬ ‫צריך לכבד את הגבולות.‬
‫אם חבר פרלמנט אחר היה בא אליי‬ ‫ואומר שיש לו קשר אינטימי עם עובדת,‬
‫הייתי מסביר לו בדיוק למה אסור לעשות את זה.‬
‫ובכל זאת…?‬
‫טעיתי.‬
‫הרומן נמשך חמישה חודשים.‬
‫אם ידעת שהוא פסול,‬ ‫מדוע אפשרת לעצמך להמשיך לטעות?‬
‫לא התכוונתי לנהל רומן עם מיס ליטון,‬
‫אבל אחרי שהתחלנו, התקשינו להפסיק.‬
‫מדוע?‬
‫היינו יקרים זה לזה.‬
‫והיה לנו הרבה מן המשותף.‬ ‫-מה למשל?‬
‫פוליטיקה.‬
‫יכולנו לדון ביתרונות ובחסרונות‬ ‫של עמדה או נוהל במשך ימים.‬
‫נקודות ראייה שונות, למה כל אחד יוביל…‬
‫אוליביה אוהבת מדיניות.‬
‫היא לא שוכחת כלום.‬
‫והסתמכתי על המחשבה החדה שלה.‬
‫אז אחרי המפגש הראשון, הקשר נמשך.‬
‫נתת לה מתנות?‬
‫שלחתי לה פרחים מדי פעם,‬
‫וכן, נתתי לה מתנה מיוחדת ביום הולדתה.‬
‫מה הייתה המתנה?‬
‫מחרוזת פלטינה עם תליון בצורת מפתח.‬
‫מפתח?‬
‫איך התכוונת שהיא תפרש את זה?‬
‫סתם, כאות חיבה.‬
‫כסימן שהיא הפכה לחלק אינטגרלי מ…‬
‫פשוט שהערכתי אותה.‬
‫ורק לטובת רצף הזמנים,‬ ‫מתי חל יום הולדתה של מיס ליטון?‬
‫בסוף יולי.‬
‫אתה זוכר את התאריך המדויק?‬
‫23 ביולי.‬
‫רגע…‬
‫ככה יותר טוב?‬
‫כן. עכשיו אני שומע אותך.‬
‫היי.‬ ‫-את יכולה לצלם לי סרטון?‬
‫כן, אני מבטיחה.‬
‫אתה רוצה שנחזור הביתה?‬
‫שנחזור הביתה לפני הזמן?‬ ‫-כן, בבקשה.‬
‫אבל לא, לא הייתי עושה לכם את זה. תיהנו.‬
‫למה שלא תצטרף אלינו כאן? בחייך.‬
‫הלוואי שיכולתי, אבל יש לי פה המון עבודה.‬
‫אל תעבוד קשה מדי.‬
‫בסדר. מתגעגע אליכם.‬ ‫-מתגעגעים אליך, אבא!‬
‫מתגעגעים, אבא!‬ ‫-מתגעגעים!‬
‫ביי.‬
‫מתגעגע אליכם.‬ ‫-ביי.‬
‫ביי.‬
‫הערכת אותה.‬
‫לכן נתת לה מתנה יקרה.‬
‫האם יהיה נכון לומר שבשלב זה,‬ ‫הקשר היה רציני?‬
‫כן.‬
‫מיס ליטון סיפרה לנו שהייתה מאוהבת בך.‬
‫התחושה הייתה הדדית?‬
‫אני חושב שזה ייתכן.‬
‫כן.‬
‫היינו מושקעים זה בזו במידה שווה.‬
‫ולכן…‬
‫כיצד הגבת כששמעת שאוליביה ליטון‬
‫האשימה אותך באונס?‬
‫הייתי המום.‬
‫באמת לא הבנתי מה נאמר לי.‬
‫המילים לא הסתדרו לי עד כדי כך.‬
‫אני רוצה להחזיר אותך למה שקרה‬
‫באגף הוועדות בבוקר ה־12 באוקטובר.‬
‫ג׳יימס.‬
‫אני לא יכול להתמודד עם החרא הזה.‬
‫שיהיה ברור,‬
‫מי הזמין את המעלית?‬
‫אוליביה.‬
‫היא העידה שאתה עשית את זה.‬
‫אוליביה עשתה את זה.‬
‫אתה יודע למה?‬
‫לא. הלכתי אחריה,‬ ‫אחרי שהיא קראה לי, ואמרה…‬
‫ג׳יימס.‬
‫״לאן אתה הולך?״‬
‫למה היא התכוונה, לדעתך?‬ ‫-היא ידעה שאני נסער בקשר למאמר ב״טיימס״.‬
‫הנחתי שהיא לוקחת אותי למקום‬ ‫שבו נדבר על דרכי התמודדות.‬
‫איך הגעת לכל זה?‬ ‫-הייתה לנו שפה משותפת של עמיתים לעבודה.‬
‫מה לגבי העובדה שגם ניהלת איתה רומן?‬
‫לא חשבתי על כך באותו רגע.‬
‫באמת התעניינתי בדעתה על המאמר.‬
‫מה קרה כשהמעלית הגיעה?‬
‫ג׳יימס.‬
‫נכנסתי אחריה.‬
‫על מה קיווית לשוחח, בדיוק?‬
‫המאמר האשים אותי בשחצנות. זה טלטל אותי,‬
‫וחשבתי שהיא תעזור לי לעשות סדר בראש.‬
‫אחרי שנכנסתם למעלית, דיברתם?‬
‫לא.‬
‫מה קרה?‬
‫היא הביטה בי בדרך מיוחדת שהייתה לנו.‬
‫התקרבת אליה?‬
‫לא. היא רכנה כדי לנשק אותי.‬
‫איך אתה בטוח כל כך‬ ‫שהיא יזמה את הנשיקה?‬
‫מפני שהיא שלחה ידיים לפנים שלי.‬
‫אני זוכר שזה הימם אותי.‬
‫אחרי זה היינו מתואמים, כמו תמיד.‬
‫למה אתה מתכוון?‬
‫חיבקתי אותה בזרועותיי.‬
‫התנשקנו.‬
‫היא הזיזה את אחת מידיי לכיוון הישבן שלה.‬
‫מיס ליטון טוענת שמשכת‬ ‫את כפתורי חולצתה בכוח.‬
‫היא משקרת, צר לי לומר.‬
‫היא עזרה לי להתיר את הכפתורים.‬
‫אני לא אדם שמושך כפתורי חולצות בכוח.‬ ‫אני לא בריון.‬
‫ומה לגבי הגרבונים הקרועים?‬
‫זה כנראה קרה כשהיא הזיזה אותם.‬
‫ניסיתי לעזור,‬ ‫אבל העניינים כבר התלהטו בשלב הזה.‬
‫התלהטו?‬ ‫-היינו רעבים זה לזו.‬
‫והתחתונים עם הגומי הקרוע?‬
‫אתה יודע לומר איך הוא ניזוק?‬
‫לא.‬
‫אולי הגומי נתפס כשהיא הסירה אותם.‬
‫אני לא זוכר ששמעתי משהו נקרע.‬
‫אבל…‬
‫אבל מה, מר ווייטהאוס?‬
‫התחתונים של מיס ליטון‬
‫נטו להיות‬
‫קלושים.‬
‫כיצד אתה מסביר את החבורה‬ ‫על שדה של מיס ליטון?‬
‫תוצאה של נשיכת אהבה נלהבת מדי.‬
‫זה קרה לפני כן?‬
‫נשיכות אהבה? כן,‬ ‫זה משהו שהיא רצתה כשהתעלסנו.‬
‫משהו שעשיתי במהלך…‬
‫וכך…‬ ‫-החבורה לא הייתה המטרה.‬
‫אני מקווה שזה מובן מאליו.‬
‫הסכמה.‬
‫מר ווייטהאוס,‬
‫המושבעים נמצאים כאן‬ ‫כדי לדון בעניין ההסכמה.‬
‫בסוגיה של כן ולא,‬
‫כפי שגורסת עמיתתי המלומדת.‬
‫לפי עדותה של מיס ליטון, אתה אמרת,‬
‫״אל תהיי כזאת פתיינית״.‬
‫זה היה מרמז על כך‬
‫שידעת שהיא לא מעוניינת במין.‬ ‫האם אמרת את זה?‬
‫לא.‬ ‫-אמרת ״אל תגרי אותי״?‬
‫לא.‬ ‫-או שימוש אחר במילה ״לגרות״?‬
‫לא דיברנו.‬
‫לפי עדותה, מיס ליטון אמרה ״לא פה״.‬
‫שמעת אותה אומרת את זה?‬
‫אני אומר לך, לא היו חילופי דברים.‬
‫השיח היחיד שלנו היה פיזי.‬
‫בשלב זה כל אחד מאיתנו הכיר היטב את הגוף,‬ ‫ואת שפת הגוף, של השני.‬
‫הייתכן שהיא אמרה את זה ולא שמעת?‬
‫לא.‬
‫היינו קרובים מאוד.‬
‫מיס ליטון נתנה לי כל אינדיקציה אפשרית‬
‫שזה משהו שהיא רוצה בו מאוד.‬
‫וצר לי לומר שלא הייתי זקוק לשכנוע.‬
‫אתה בטוח שמיס ליטון הסכימה ליחסי מין?‬
‫שהיא אמרה ״כן״, הלכה למעשה?‬
‫לא רק שהיא הסכימה,‬
‫היא התעקשה.‬
‫היא אמרה ״ועוד איך כן״.‬
‫אתה בטוח בכך, מר ווייטהאוס?‬
‫מעולם לא הייתי בטוח יותר בדבר.‬
‫תודה.‬
‫אלה כל שאלותיי, כבודו.‬
‫מר ווייטהאוס,‬ ‫אני רוצה לגשת ישירות ליום ההתרחשות.‬
‫היית אמור לדבר בוועדה לענייני פנים,‬
‫נכון?‬ ‫-כן.‬
‫בנושא חשוב?‬ ‫-כן.‬
‫הישיבה עמדה להתחיל, נכון?‬ ‫-נכון.‬
‫תוך כמה זמן, מר ווייטהאוס?‬ ‫-לא יודע. זמן קצר.‬
‫עניין של דקות?‬
‫כן.‬ ‫-אז לא זמן רב.‬
‫מה תכננת לעשות בזמן הזה?‬
‫רק להתאפס על עצמי, אני מניח.‬
‫תכננת לקיים יחסי מין‬ ‫באותן דקות ספורות, מר ווייטהאוס?‬
‫לא, ודאי שלא.‬
‫זה היה חלק מההתאפסות שלך?‬
‫לא.‬
‫אז כשצעדת במורד המסדרון,‬
‫והתרחקת מהישיבה בה היית אמור להשתתף,‬ ‫לאן הלכת?‬
‫לא למקום מסוים. הייתי נסער.‬
‫מפני שכינו אותך ״שחצן״ בטיימס?‬
‫חשבתי שזה לא הוגן.‬
‫אז לא חיפשת מקום פרטי לקיים בו יחסי מין?‬
‫לא.‬
‫ובכל זאת, מר ווייטהאוס, תוך כדקה,‬
‫זה בדיוק מה שעשית.‬
‫קיימת יחסי מין במעלית עם מאהבתך לשעבר.‬
‫זו לא הייתה התוכנית.‬
‫ברצוני להבהיר עוד כמה נקודות.‬
‫מיס ליטון טוענת‬ ‫שמשכת את כפתורי חולצתה בכוח.‬
‫לא עשיתי זאת.‬ ‫-אתה אדם חזק, מר ווייטהאוס.‬
‫לשעבר חותר בנבחרת של אוקספורד, ממה ששמעתי.‬
‫אתלט.‬
‫ואתה יכול לומר בביטחון שמעולם לא משכת בכוח‬ ‫את כפתורי חולצתה של אישה ברגע של תשוקה?‬
‫אכן.‬
‫מיס ליטון טוענת שקרעת את תחתוניה במעלית.‬
‫לא קרעתי את תחתוניה.‬
‫הם נקרעו מעצמם, אם כן?‬
‫התחתונים היו עד כדי כך,‬ ‫איך תיארת אותם… ״קלושים״?‬
‫יש לך מומחיות בשאלת‬ ‫מידת קלישותם של תחתוני נשים?‬
‫כבודו.‬ ‫-מיס וודקרופט…‬
‫זה לא היה מצב רגיל בשבילך, נכון?‬
‫למה את מתכוונת?‬
‫אלא אם כן, כמובן, סקס בעמידה עם אישה,‬
‫תוך כדי נסיעה מנקודה א׳ לנקודה ב׳,‬ ‫זה דבר נורמלי בשבילך.‬
‫לא, זה לא היה נורמלי.‬
‫מעולם לא קרה לפני כן?‬ ‫-מעולם לא.‬
‫אתה ומיס ליטון קיימתם יחסי מין‬ ‫בבית הנבחרים בשני מקרים לפני כן.‬
‫כן.‬
‫אז אולי הייתה לך ציפייה סבירה‬ ‫שהיא תסכים לעשות זאת שוב?‬
‫לקיים יחסי מין איתך‬ ‫במקום אחר בבית הנבחרים?‬
‫ייתכן, אבל לא ברגע המסוים ההוא.‬
‫היית נזעם כשנכנסת למעלית, הלא כן?‬
‫לא.‬ ‫-כעסת בגלל המאמר.‬
‫קצת מתוסכל, לא נזעם.‬
‫נבהיר: מה שקרה במעלית היה חפוז,‬
‫ונגמר תוך פחות מדקה או שתיים.‬ ‫-כן.‬
‫אז אשאל אותך שוב, מר ווייטהאוס:‬
‫כשנכנסת למעלית, האם קיווית לקיים יחסי מין?‬
‫לא, לא בהתחלה.‬
‫מה קרה שגרם לך פתאום לרצות לקיים יחסי מין?‬ ‫-כמו שאמרתי, היא הסתכלה עליי, ו…‬
‫עד מהרה התברר שזה מה שעומד לקרות.‬
‫לא נכנסתי למעלית בכוונה שזה יקרה.‬
‫אז נכנסת למעלית,‬ ‫היא הביטה בך בצורה מסוימת,‬
‫ואז מיד התנגשתם והתנשקתם?‬
‫לא מיד, לא.‬
‫ואז ידך הייתה על ישבנה?‬
‫היא הובילה את היד שלי לשם.‬
‫זו מעלית קטנה מאוד, ברחוב קצת פחות ממטר.‬ ‫עד כמה הייתם קרובים, היית אומר?‬
‫התנשקנו. אינטימיות רבה.‬
‫אז קרובים מאוד.‬
‫במרחק 10 או 20 ס״מ זה מזו,‬ ‫או אולי אפילו פחות?‬
‫כן, אני מניח.‬
‫אז אילו היא אמרה ״לא פה״, היית שומע אותה?‬
‫כן, אבל היא לא אמרה דבר.‬
‫שום מילה לא נאמרה?‬
‫שום מילה.‬
‫אתה טוען שאינך בריון.‬ ‫היית מפסיק אילו שמעת אותה אומרת ״לא פה״.‬
‫כמובן. אבל היא לא אמרה את זה.‬
‫היא סיפרה לנו שאמרה לך להפסיק.‬
‫היא טועה.‬
‫היא אמרה ״לא פה״.‬ ‫-לא נכון.‬
‫חדרת לתוכה למרות שידעת‬ ‫שהיא אומרת לך ״לא״.‬
‫לא.‬ ‫-ובכל זאת אמרת לה,‬
‫״אל תגרי אותי סתם״.‬
‫כדאי שאלך.‬
‫אם אני לא מכיר אותך, כדאי שזה ישתנה.‬
‫אל תגרי אותי סתם.‬
‫מר ווייטהאוס?‬
‫מר ווייטהאוס, אתה צריך שאחזור על השאלה?‬
‫כבר אמרתי לך שלא אמרתי את זה.‬
‫אולי הבעיה טמונה בשמיעה שלך,‬ ‫מיס וודקרופט.‬
‫מה פשר המילה הזאת, מר ווייטהאוס?‬
‫איזו מילה?‬
‫״פתיינית״.‬
‫זה דיון אקדמי. לא אמרתי את זה.‬
‫אבל אתה מבין את משמעות המילה?‬ ‫-כמובן.‬
‫אז גלה לנו, בבקשה.‬
‫זו אישה שמביאה גבר למצב של גירוי מיני‬ ‫ללא כוונה ללכת עד הסוף.‬
‫אבל לא אמרתי את זה. זו מילה איומה.‬
‫ולמה זו מילה איומה?‬
‫היא משפילה ומתנשאת.‬
‫עוד משהו?‬
‫מיזוגינית.‬
‫אז אם גבר אומר זאת לאישה, האם אתה מסכים‬
‫שהוא נוזף בה על כך שהיא לא רוצה יחסי מין?‬
‫אם גבר אומר זאת, אבל אני לא אמרתי.‬
‫אז רק למען הסר ספק,‬
‫האם עדותך היא שלא אמרת‬ ‫״אל תהיי כזאת פתיינית״,‬
‫מפני שזה דבר שלעולם לא היית אומר?‬
‫כן.‬ ‫-מעולם לא אמרת זאת?‬
‫לאף אחת?‬
‫מעולם לא.‬
‫אז כשמיס ליטון אומרת לנו‬
‫שאמרת ״אל תהיי כזאת פתיינית״,‬ ‫היא כנראה משקרת.‬
‫למרבה הצער.‬
‫היא משקרת כשהיא אומרת שאנסת אותה.‬ ‫-כן.‬
‫האם מישהי אמרה לך ״לא״ אי־פעם,‬ ‫מר ווייטהאוס?‬
‫זו שאלה מגוחכת.‬
‫לא יעלה על הדעת שמיס ליטון תסרב לך?‬
‫ודאי שלא, אבל במקרה הזה,‬ ‫שנינו אמרנו ״כן״.‬
‫אתה בטוח בזה?‬ ‫-כן.‬
‫ידוע לך על סיבה שיכולה לגרום‬ ‫למיס ליטון להאשים אותך באונס?‬
‫לא, וזה גורם לי לחשוש לשלומה, למען האמת.‬
‫אבל זה לא נותן לה שום יתרון, נכון?‬
‫יתרון?‬ ‫-מבחינת הקריירה שלה.‬
‫טוב, זה לא יעזור לקריירה שלה.‬
‫אז אחרי ששמת סוף לקשר ביניכם,‬
‫היא המשיכה לעבוד אצלך,‬
‫ואז, כשהראית לה שאתה חושק בה,‬
‫דבר שאותו גם היא רצתה,‬ ‫היא האשימה אותך באונס.‬
‫דייקתי?‬
‫תראי, אני מבין איך זה נשמע…‬ ‫-זה נשמע מאוד לא סביר, הלא כן?‬
‫אולי מטרתה הייתה חיסול הקריירה שלי.‬
‫למה?‬
‫בוודאי יש דרכים פחות הרסניות‬ ‫לבטא את הכאב שלה.‬
‫היא יכלה לגלות לאשתך.‬
‫בסך הכול התכוונתי לומר, מיס וודקרופט,‬
‫שקריירות מוטלות על כף המאזניים‬ ‫במקרים שכאלה.‬
‫אין ספק.‬
‫הסיכון הוא גבוה ביותר.‬
‫אני מבין מה את עושה.‬
‫מציגה אותי כשחצן,‬
‫כאדם נטול ספקות או עכבות.‬
‫שאני חושב שהכול מגיע לי, למעשה.‬
‫שאני מעין פריבילג מפלצתי‬
‫שחונך להאמין שמותר לו‬ ‫לקחת כל מה שהוא רוצה.‬
‫העניין הוא שאני לא כזה.‬
‫האמנם, מר ווייטהאוס?‬
‫האם נולדתי לחיים נוחים? כן.‬
‫למדתי בבתי ספר טובים.‬
‫אבל הקדשתי את הקריירה שלי ‬
‫לקהילה שלי, לבוחרים שלי, ולמדינה שלי.‬
‫בוודאי אינך טוען שחיים של איש ציבור‬
‫נותנים לך זכות לאנוס?‬
‫כבודו!‬ ‫-מיס וודקרופט…‬
‫איך את מעזה?‬
‫נראה שנגעתי בנקודה רגישה.‬
‫מיס וודקרופט, די.‬
‫לפרוטוקול, הרצתי את מה שקרה‬ ‫עם מיס ליטון במעלית‬
‫שוב ושוב ושוב בראשי,‬
‫ושאלתי את עצמי אם ייתכן שטעיתי.‬
‫לא טעיתי.‬
‫ולפרוטוקול, הרצתי בראשי‬ ‫גם רגעים אחרים מעברי,‬
‫שבהם הסקס היה חסר מעצורים וספונטני.‬
‫הייתי מאוד פעיל מינית בנעוריי,‬
‫וכן, עשיתי חשבון נפש.‬
‫אבל, מיס וודקרופט,‬ ‫אני יכול להביט לך בעיניים‬
‫ולומר שאני יודע בלבי, בנשמתי,‬
‫ובכל נים בגופי,‬
‫שמעולם לא חציתי את הקו.‬
‫אני לא שואלת אותך על עברך, מר ווייטהאוס,‬
‫או על נעוריך הפעילים מינית.‬
‫רק אם, במקרה הזה,‬
‫יכלה להיות לך אמונה סבירה‬ ‫שמיס ליטון נתנה לך את הסכמתה.‬
‫אבל העבר מעצב את ההווה, הלא כן?‬
‫כשאני מהרהר שוב במאורעות מעברי,‬
‫כשאני מריץ בראשי את מה שקרה במעלית,‬
‫אני נותר משוכנע, ביתר שאת,‬
‫שמעולם לא התעלמתי מרצונה‬ ‫או מבקשותיה של אישה,‬
‫ומעולם לא קיימתי יחסי מין ללא 100% הסכמה.‬
‫כי כשמדברים על הסכמה,‬
‫מדברים על אתיקה.‬
‫אני אדם שסולד מהתנהגות לא אתית.‬
‫ואני תוהה, מיס וודקרופט…‬
‫גם את?‬
‫אני לא כאן כדי להשיב לשאלותייך,‬ ‫מר ווייטהאוס.‬
‫אני כאן מטעם התביעה.‬
‫וכפי שאמרתי מההתחלה, טענתי היא פשוטה:‬
‫אוליביה ליטון הבהירה לך‬
‫שהיא אינה מעוניינת לקיים יחסי מין. נכון?‬
‫לא. היא לא אמרה דבר.‬
‫לכן קראת לה ״פתיינית״.‬ ‫-מעולם לא אמרתי את זה.‬
‫והרי איך תודה בזה, מר ווייטהאוס?‬
‫מפני שהמילה הזאת, במשפט הזה,‬
‫מבהירה שידעת היטב‬ ‫שהיא לא מעוניינת ביחסי מין איתך.‬
‫היא סירבה לתת לך את מה שרצית,‬
‫ולכן כפית את עצמך עליה.‬
‫לא כפיתי את עצמי עליה.‬
‫לכן היא מאשימה אותך באונס.‬
‫אני לא אנס!‬
‫לא אנסתי אותה!‬
‫המילה ״אונס״ והשם שלי‬
‫לא קשורים זה לזה!‬
‫אין לי עוד שאלות לעד הזה.‬
‫מיס ריגן?‬
‫כלום, כבודו.‬
‫אתה יכול לחזור לספסל, מר ווייטהאוס.‬
‫פעמיים N?‬
‫את בטוחה, קריסטינה?‬
‫כן, אני בטוחה.‬
‫פעמיים N, פעמיים P.‬
‫מתי הם יחזרו?‬
‫בקרוב. צריך להתחיל בהרכבה.‬
‫יש לך תגובה לעדויות של היום? סופי!‬
‫סע. מהר, בבקשה.‬
‫אנא סלחי לי.‬
‫על מה?‬ ‫-שאמרתי שהייתי מאוהב בה.‬
‫הייתי חייב לגרום לקשר להיראות אמיתי.‬ ‫זה היה אסטרטגי בלבד.‬
‫בעצת עורכת הדין שלך, או כריס קלארק?‬
‫רק… אינסטינקט.‬
‫אבל רציתי שתדעי שזה לא נכון.‬
‫זה היה מעולה, קייט.‬
‫בטח אף אישה לא דיברה אליו ככה.‬
‫אז לקחת את זה בחזרה ללשכה?ֿ‬ ‫-כן, בבקשה.‬
‫אני מבין מה את עושה.‬
‫קריירות עומדות על כף המאזניים‬ ‫במקרים שכאלה.‬
‫אני מכיר אותך?‬ ‫-זאת הולי.‬
‫אם אני לא מכיר אותך, כדאי שזה ישתנה.‬
‫מיס וודקרופט?‬
‫גברת ווייטהאוס!‬
‫הלו?‬
‫יום נישואים שמח!‬
‫הופתעתם?‬ ‫-כן.‬
‫איזה יופי. תודה.‬
‫תודה רבה.‬ ‫-תודה.‬
‫רוצים עוגה?‬
‫מי אומר ״לא״ לעוגה?‬
‫אתם יודעים מה? אני…‬
‫היה לי יום מלא ריגושים.‬
‫תכף אחזור.‬
‫רק רגע.‬
‫סופי?‬
‫תכף אחזור.‬
‫אבא, רוצה עוגה?‬
‫כן. עוגה.‬
‫היי.‬ ‫-איפה את?‬
‫בלשכה.‬
‫עדיין?‬
‫אני עובדת על הסיכום שלי.‬
‫פישלת בצורה מבריקה היום?‬
‫אני חושבת שכן.‬
‫אבל גם הוא.‬
‫את בסדר?‬
‫לא ברור.‬
‫לפחות סיימתי עם זה.‬
‫את צריכה חברה? שוקולדים?‬
‫גם וגם. אבל אני צריכה לעבוד.‬
‫אני כאן.‬
‫ואני אוהבת אותך על זה.‬
‫זה ייגמר.‬
‫כך או אחרת.‬
‫אני בעד האפשרות הראשונה.‬
‫תודה, מותק.‬
‫גברת ווייטהאוס.‬
‫מיס וודקרופט.‬
‫תרגום כתוביות: יניב אידלשטיין‬