A NETFLIX SOROZATA
Helló?
Holly?
Csak az ügyre tudok gondolni.
Angela nagyot ment.
Majd holnap te is fogsz.
Olivia az, aki nem hagy nyugodni.
Ha feláldozhatónak érezné magát, az örökké üldözne.
Butaság! Szerencsés, hogy itt vagy neki.
- Hacsak nem elbukok. - Az lehetetlen.
Richard, bocsánat, de…
Mi lenne, ha csak élveznek a ritka alkalmat,
hogy együtt tölthetjük az egész éjszakát.
Tudom, ez kegyetlenül hangzik,
de most muszáj egyedül lennem, ne haragudj!
Menjek el?
Ilyen későn?
Oké.
- Az ügy miatt nem tudok rád figyelni. - Jó. Vettem.
Úgy érzem, elég személyes ügyedként kezeled.
Mint mindig.
De nem ennyire.
Mármint mi van, ha tévedsz?
Mi van, ha James Whitehouse csak egy sima, mezei szívtipró?
Ő egy erőszaktevő.
Bár határozotton tipor szívet, hisz nős.
Én is az vagyok.
Igen, de te boldogtalan vagy.
De ettől még házas.
Igen, de jó ember vagy. Nem viselkedsz kiváltságos seggfejként.
És Olivia neki dolgozott. Egyenlőtlen volt az erőviszony.
Réges régen a mentorod voltam.
De én mozdultam rád, emlékszel?
Igen, de folyton az erőviszonyokról beszélsz.
Úgy érzem, mintha valamit nem mondanál el.
A köztünk lévő egyenlőtlenség a múlté.
Én is így hittem.
- Holnap beszélünk? - Aha.
Ha tudok.
Szia, Sophie!
- Szia, hogy vagy? - Szia!
Kopp-kopp!
Bocs, hogy késtem. Kész minden jegyzet?
Igen, ott van az asztalon, a kék mappán.
Jézusom! Most már tudom, hol az összes nem sárga kihúzó.
Azt mondtam, meglesz a Woolf-jegyzet, tudom, de még csak félúton járok.
A „világítótorony” felé, mondhatni.
SÜRGŐSSÉGI FOGAMZÁSGÁTLÓ
Vidd a jegyzeteket! Kész a jövő heti is.
Történt valami?
Elmész, Holly?
Még van két hét a félév végéig.
Menj el!
Mondom, húzz a picsába!
- Krystyna! - Bocsánat, nem tudtam…
Nagyon sajnálom, ahogy beszéltem veled.
Megbocsáthatatlan.
Sok gondotok van.
Akkor is.
Belekerültél ebben az ocsmány zűrzavarba.
Paparazzók az ajtónál, hazudnod kell miattunk.
Úgy neveltek, hogy az érzéseim ura legyek, és most minden tudásom elillant.
Szerinted jó ember, ugye?
Talán túl magabiztos, de nem egy vadember.
Nem olyan férfi, aki…
Különben már nem dolgoznál itt, ugye?
Nem egy vadember.
Rendes férfi.
Férfi.
- Mit mondtál neki? - Miért FaceTime-on hívsz?
Hogy lássalak hazudás közben.
Miből hiszed, hogy beszéltünk?
Végre kész volt elismerni az ellened felhozott vádak súlyosságát,
és hogy az alsóház egy biztonságos hely kell, hogy legyen, bla-bla,
erre hirtelen úgy dönt, hogy mégis hallgat.
Szóval még egyszer:
mi a faszt mondtál neki?
Hogy át fogja vészelni a szavazást, és hogy mindenben támogatom.
A te támogatásod
egy kalap friss szar a parlament padlóján.
Erőszakkal vádolnak.
Duplán is.
Ártatlan vagyok.
De köszönöm a hívásod, és hogy szóltál,
hogy kitart mellettem.
Reméljük, az öngyilkos kitartása nem dönti meg a kormányát, te ostoba fasz.
Köszönj Sophie-nak!
Bocsánat a káromkodásért, farkasok közt nevelkedtem.
Jé, smink nélkül is ugyanolyan imádnivaló vagy.
- Tehetsz egy szívességet. - Szívesen! Bent találkozunk.
Ami azt illeti, ma nem megyek be.
Nem lehet, hogy nem állsz mellette.
Mellett állok, de nem kell mindennap ott ülnöm.
Hitvány alak.
Hazudnék, ha azt mondanám, nem vagyok csalódott.
Ott lesz Chris, hogy támogasson.
A te támogatásod sokkal többet jelent, hidd el!
Miért nem jössz? Már megvan a neheze.
B, honnan tudod?
És A, mert elviszem a gyerekeket a szüleidhez vidékre.
De iskolanap van.
Ki kell szakadniuk ebből a rémálomból.
Finn megint bepisil éjszaka, Emily pedig újra a körömágyát harapdálja.
De igazából nem is bánom, ha nem hallom Olivia egy barátjának vallomását,
ahogy visszamondja, hogy hogyan csókoltad, szívtad,
húztad és vontad őt.
Tudod, a finom hasonlóságokat,
ahogy ezeket velem csinálod,
nem volt élvezet hallgatni.
- Jóvá fogom tenni neked. - Ez így van.
Este volt egy álmom Hollyról.
Egy rémálmom.
Téged vádolt.
Már a rémálmaid ellen is meg kell védenem magam?
Lehet.
Mikor jöttök vissza?
Csak egy napra megyünk. Jót fog tenni a vidéki levegő.
Holnap fogok tanúskodni.
Tudom, és melletted leszek.
Köszönöm.
Azt hittem, ez az én titkos helyem.
- Mire játszol? - Hogy mi?
Az oxfordi rendőrség az ügyfelemről kérdezősködik.
- Nem tudom, miről beszélsz. - Akkor ki áll emögött?
Sejtelmem sincs.
De ezen a ponton már amúgy sem felhasználható.
Értelemszerűen.
Mit mondott az oxfordi rendőrség?
Valaki jelentett egy erőszakot még a '90-es évekből az egyetemről.
Whitehouse is benne volt?
Egy harmadik fél vádolta meg.
Nincs panaszos. Csak az anyját érték el,
aki azt mondta, Ausztráliába költözött, és nem beszélnek.
Hidd el, nem szeretném, hogy a tárgyalásnak keresztbe tegyenek,
mielőtt az ügyfeledet a helyére teszem.
Gondolkodtál már azon, hányan tűnnek elő hirtelen a semmiből?
Egy rakás ilyen őrült van, akik csak a pillanatra várnak, hogy feltűnjenek.
És ez az esküdtszéki elemzés, amit végeztél,
min is alapul pontosan?
Megfigyelésen.
A hosszú, göndör hajú úgy nézi őt az első sorból,
mint egy tini a sztár szerelmét.
Úgy hangzik, fejben elég mocskos kis útra tévedt.
Az biztos, hogy felmentené.
De az ősz, inges fickó tuti mellettünk áll.
Az ilyenek mindenkit elítélnének.
Maggie, beszélnünk kell.
Nem beszéltél egy ügyintézővel sem James Whitehouse oxfordi éveiről, ugye?
Dehogy.
- Mert külön mondtam, hogy irreleváns. - Tudom.
- Biztosan nem csináltál ilyet? - Csak azt csinálom, amit mondasz, Kate.
Jó, sajnálom.
Fáradt vagyok.
Valami kiment a fejemből.
- Segíthetek valamit? - Nem, majd jövök.
Magának szurkolok, uram.
Hálásan köszönöm.
- Kérdezhetek valamit? - Természetesen.
Mi lesz ezzel a rohadt Uberrel?
Kivéreztetnek minket.
Azt mondták, nagyon sürgős.
Sajnálom.
Nem kell.
Nem mész ma a bíróságra?
De, pár perc múlva.
Mondd, mi van!
Jól vagy?
Nem tudom.
Az ügyed komoly figyelmet kap.
Nem csoda, ha kicsit ingatag lett a talaj.
Nem arról van szó.
Akkor miről? Mi történt?
Semmi, csak szükségem volt egy ismerős hangra.
Kate.
Nem kellene beszélned a bíróval?
Nem, jól vagyok.
Jól vagyok.
Jó nagy itt a tumultus, szeretné, hogy hátra vigyem?
Nem szükséges.
Mr. Whitehouse, hol van Sophie?
- Mama! Papa! - Mama!
- Drágáim! - De jó, hogy jöttetek!
Hiányoztatok. Helló, kis ember!
Hogy vagy?
Helló, szia!
Hát ez mi?
Üdítő.
- Ejnye, kismalac! - Kilottyant.
- Gyere, Sophie! - Szeretitek a krokettet, igaz?
Igen!
Biztos, ne áztassam be az ingét?
Nem hoztam másikat.
Ha túl sokáig marad foltos, tönkremegy.
Utálom a pazarlást.
Hát, mint látjuk, az élet tele van szarsággal, Tuppence.
Hogy vagytok, drágám?
Megvagyunk.
Nemsokára vége.
A tárgyalásnak igen.
Úgy dühít, mikor az éjszaka közepén eszembe jut, hogy hazudik az a lány.
A jó természetét akarja kihasználni.
Mindig olyan vidám és jóképű volt,
és sikeres mindenben, amibe belekezdett.
Olyan okos.
Bár ezt tudta is magáról.
Talán a férfiaknak a magabiztossághoz szüksége van erre.
A lányaim nem ilyenek.
Én sem.
Már kisfiúként is ilyen volt.
Milyen?
Túl magabiztos, azt hiszem.
Szégyentelenül hazudott a Cluedóban, és csalt a Monopolyban.
Át akarta írni a szabályokat.
Jól bánsz vele.
Az apja és én mindig mondtuk neki, milyen szerencsés, hogy vagy neki.
Miért tettél ilyet?
Mit, Sophie?
Miért nevelted abban a hitben, hogy csalhat?
Hogy csalhat a Monopolyban?
- Ez csak egy játék. - Amivel csak jobban megtanult hazudni.
- Talán a „színlelt” pontosabb lett volna. - Hazudott.
Jól tudod, hogy a politika megkövetel némi ilyen jellegű ügyességet.
De azt nem, hogy nekem hazudjon.
Ez talán most leküzdhetetlennek tűnik,
de túl fogtok jutni rajta.
Néha azt hiszem, ez részben az én hibám.
Parancsolsz?
Hagytam szétcsúszni a dolgokat.
Nem kérdeztem rá az apróságokra, mikor kellett volna,
de az apróságok összeadódnak, nem igaz?
Nonszensz. Mintafeleség és -anya vagy.
Remélem, elmondhatom, amit mindig is sejtettem.
Az, hogy túlélted a családod felbomlását,
csak még eltökéltebbé tett, hogy a saját családodat egyben tartsd.
És erre azt mondom, bravó!
Amit ez a lány Jamesszel tesz, az megbocsáthatatlan.
Igazából, Tuppence, ő egy másik generáció tagja.
Az én koromban nagyon más volt az egyetem, a beleegyezés homályossága.
A férfiak bűne az önző féktelenség volt,
a miénk pedig a kommunikáció hiánya.
Ez cinkosokká tesz minket?
Mert néha úgy érzem, egyszerűbb volt belenyugodni.
Kérlek, azt ne mondd, hogy valaha is kihasználtak!
- Nem. - Ó, hála az égnek!
Sophie, még soha nem láttalak ilyennek.
James erőszak vádjával áll bíróság előtt.
A fiam
ártatlannak fog bizonyulni.
Azután minden visszatérhet a megszokott mederbe.
A konzervatív központi irodában.
Elmondaná, miss Ledger,
hogyan érintett abban, amiért Mr. Whitehouse itt van?
Mr. Whitehouse a saját tettei miatt van itt.
Miss Lytton mikor beszélt önnek először az ügyről?
Másnap.
- Milyennek látta? - Nagyon feldúltnak.
Általában lazán kezelte a dolgokat.
Azelőtt, hogy a kapcsolata a miniszterrel lezárult.
Korábban mesélt a viszonyáról?
Igen.
Szüksége volt egy barátra, és tudta, hogy bízhat bennem.
És…
mit gondolt a barátja és a miniszter viszonyáról?
Hibának tartottam.
Bassza meg!
Miss Woodcroft?
Miss Lytton másnap mit mesélt a liftben történtekről?
Saját magát hibáztatta, amiért megerőszakolták.
Elmondta önnek, mi történt a liftben?
Szörnyű részletességgel.
Ki hozta fel az erőszak kérdését?
Én, miután elmondta, hogy tépte le róla a fehérneműt.
Miután megmutatta a véraláfutást.
Miután elmondta, hogy beszélt vele.
Azt mondtam, „Ugye tudod, mit követett el?”
És erre hogyan reagált?
Bólintással.
Majd felszakadó sírással.
- Nem akarta kimondani a szót. - Akkor hogyan jött fel?
Azt mondtam,
hogy „többször is mondtad neki, hogy nem akarod, de ő nem figyelt rád.”
„Ez erőszak.”
Ezután mi történt?
Egy jó ideig beszélni sem tudott.
Úgy sírt, ahogy a gyerekek.
Kapkodott a levegőért.
Beszéltek arról, miután a nyugalmát visszanyerte,
hogy kérjen-e segítséget, és ha igen, kitől?
A rendőrséget javasoltam.
Két teljes hét kellett neki. Eleinte nagyon vonakodott.
Szerintem azt remélte, elűzheti a gondolatot, hogy ez megtörtént.
Csak ez nem így működik.
El kellett ismernie, ami történt,
mielőtt jelentette, hogy a főnöke, James Whitehouse megerőszakolta.
Miss Regan.
Úgy látom, nem szereti a mellébeszélést. Jól érzékelem, miss Ledger?
Szeretném azt hinni.
- Szereti az egyértelműséget, igaz? - Abszolút.
A fekete az fekete, a fehér az fehér, és a kettő sosem találkozik.
A szürke túlértékelt.
Helyeselte a barát ja, miss Lytton és James Whitehouse közötti kapcsolatot?
Aggódtam Oliviáért.
- De ön szerint az afférok helytelenek. - Igen.
Akkor ha a barátja feldúltan fordul önhöz a kapcsolata miatt
egy nős férfivel,
a szex minden formáját helytelennek tartaná köztük?
Nem ezért vagyunk itt.
- Még ha konszenzuális is? - Nem értem, ez miért fontos.
A hűtlenségről alkotott véleménye miatt
hajszolta a barátját a rendőrségre?
Hajszolta?
Miss Regan, nem hiszem, hogy a bizonyítékok alapján
miss Ledger hajszolta volna a felperest.
Elnézést, bíró úr. Talán jobb, ha másképp fogalmazom meg.
Azért akarta annyira, hogy a barátja elmenjen a rendőrségre,
mert rosszallóan nézett a kapcsolatára a főnökével?
Nem.
Azért mondtam ezt, mert megerőszakolta őt.
Feketén-fehéren.
Tisztelt esküdtek, a tárgyalást holnapig berekesztem.
Álljanak fel!
- Hogy ment, miss? - Szörnyen.
Nem is. De Kitty Ledger nagyon jó volt.
Megingathatatlan. De Kate Woodcroft kurva szarul produkált.
Ez nem igaz.
Egy kicsit igaz.
A hallása emberfeletti.
De a tanú…
Mr. Whitehouse!
Helló?
Még nem értek vissza.
Szia!
Készítsek enni valamit?
Nem, köszönöm, Krystyna, nem ez a munkád.
Te ettél már?
Remek ötlet.
- Van még? - Csak rocky road.
Finn kedvence.
Maradj csak!
Nem értem a pillecukrot.
Egyetértek.
Teljesen gusztustalan.
Ugyanakkor tud csábító lenni.
Sajnálom, nem értem.
Csak próbálom megköszönni oroszul.
Ez orosz volt?
Nem vagyok benne biztos, hogy ez mi volt.
Én és a nyelvek.
Nincs hozzá semmi fülem.
De komolyan, Krystyna, meg akartam köszönni.
Mit?
Hogy ilyen jól vigyázol a gyerekekre.
Megbíznak benned, és biztonságban érzik magukat veled.
Hiányozni fognak, ha hazamegyek Podolszkba.
Mit fogsz ott tanulni?
Építőmérnök akarok lenni.
Főleg a közműhálózatok érdekelnek.
Ezt nem is tudtam rólad.
Ügyes leszel.
Jó éjt!
…nem tudta elfogadni a vámunióban maradást,
amivel Nagy-Britannia elveszíthetné a saját kereskedelempolitikát,
és az EU elvben olyan kereskedelmi egyezményeket köthetne,
melyek ránk nézve is érvényesek, de az ország érdekeivel ellentétesek.
Fogalmazzunk világosan! Tudja, hogy amit mondott…
APA – ANYA – EMILY – FINN
Soph?
Istenem!
Mikor jöttetek meg?
Épp most.
Nem akartalak felébreszteni.
Fura, hogy elaludtam.
Kimerültél.
Hogy van anya és apa?
Ahogy szoktak.
Mi mindig olyan szerencsések voltunk.
- Nem tudom, hogy szerencsének hívnám-e. - Hát minek?
Okos döntéseknek és kőkemény munkának.
Nem, többnyire szerencsésnek születtünk és neveltek.
Most töltöttél fél napot a szüleimmel. Ezt hívod szerencsének?
Úgy tűnik, elhagyott minket a szerencsénk.
Ez nem igaz.
De az.
Hivatalosan is egykori szerencsések vagyunk.
Hát, köszönöm a bizalmi szavazást a tanúvallomásom előestéjén.
Amikor…
Mi?
Amikor két hetet voltunk Korzikán, és minden egyes este szeretkeztünk,
az az afférod közepén történt, igaz?
Nem a közepén, a végén.
Jól meg lett dolgoztatva a péniszed.
Ha ilyen leszel, megyek aludni.
Bocs, de nem tudom elengedni.
- Remélem, idővel menni fog. - Nem az afférod.
Amit az ügyintéző mondott Hollyról.
Jó éjt!
Nem mondom, hogy te voltál, hiszek neked.
Megkérdezhetem, miért foglalkoztat jobban az elsőéves tanulótársad,
mint ez a tárgyalás a férjed életéről?
- Persze, hogy… - Csak úgy szabit vettél ki.
- A gyerekek miatt. - Nem fest jól.
Mindenkinek feltűnt, hogy nem vagy ott.
- Ki kellett szakadnom. - Az nekem is jó lenne.
Máskor ne kefélj beosztottakat a parlament liftjében!
- Mióta vagy ilyen durva? - Bocsánat, szeretkeztetek?
Mondhatjuk úgy is, hogy „szexeltünk”.
Mindegy. Persze.
Csak ne erőszak legyen!
Csak azt mondom, drágám,
hogy ma a bíróságon kellett volna lenned
mindenki érdekében.
Akármi is történt, az az első év végén lehetett.
- Mi? - Június első hetének végén.
- Akkor ment el Holly. - Leszarom Hollyt!
Tudom, hogy leszarod, de ha nem rakom helyre a gondolataimat,
ha nem segítesz ebben, nem tudom, mit fogok tenni, de félek, semmi jót.
Az a sok évzáró buli…
Pontosan.
Lehetetlen megkülönböztetni őket. Innen nézve biztosan.
Pár héttel a diplomaosztód előtt
Emlékszem, volt valami sürgető érzés a levegőben.
- Mivel kapcsolatban? - Mindennel. A jövővel.
Mi?
Itt van előttem, ahogy táncolunk.
Vadonatúj ruha volt rajtam. Nagyon szépnek éreztem magam.
Egy kis fekete ruha.
Arra is emlékszem, rajtad mi volt.
Elhoztad apád flaskáját.
Azon a héten mindenki bulizott, még Holly is.
- Sophie! - Szia!
- Helló! - Gyerünk!
Soph, ez két évtizede volt.
A múlt hétre alig emlékszem.
Észre sem vetted volna, nem a te zsánered.
Helló!
- Ki ez? - A tanulótársam.
- Hollynak hívják. - James!
Ez az!
Sajnálom, nem tudom, mit gondoljak.
Rólam?
Mindenről.
Szeretsz még?
Ha még ugyanaz vagy,
akkor igen.
Ugyanaz vagy még?
Persze, hogy ugyanaz.
Muszáj aludnom.
Jössz fel?
Egy perc.
- Mennem kell. - Máris?
- Késésben vagyok a Libertine-partiról. - Ne!
Gyere!
Egészség!
Istenem, imádom ezt a számot!
- Mennem kell. - Komolyan?
Nagyon szédülök.
Bocsi!
Hol a faszba' van a tökhintóm?
Bocsi!
Jól vagy?
Igen, jól.
Ismerjük egymást?
Molly. Nem, Polly.
Az! Polly.
Csinos Polly.
Ha nem ismerjük egymást, talán meg kéne.
Csinos vagy.
Ez nem igaz.
De igaz.
Várj!
Jobb, ha megyek.
Komolyan?
Komolyan.
Szerintem egyáltalán nem akarsz.
Nem.
Komolyan.
Így jobb?
Igen.
Sokkal jobb.
Várj!
Ne, én…
Várj!
Ne cukkold a farkam!
Bassza meg, az első?
Bassza meg, bocs. Mondhattad volna.
Akkor lassabban csinálom.
Még nem sok szűzzel találkoztam.
Jól vagy?
Persze.
Jó.
Oké.
Anya!
Holly.
HA ÖN VAGY ISMERŐSE ELLEN SZEXUÁLIS ERŐSZAK TÖRTÉNT,
ITT INFORMÁCIÓT ÉS SEGÍTSÉGET TALÁL: WWW.WANNATALKABOUTIT.COM
A feliratot fordította: Hornyák Levente