SERIÁL NETFLIX
„Pes chce utéct.“
„Kluk zavílá…“
„Zavílá vlátka.“
„Kluk zavírá, R, vrátka.“
Takže ten pejsek neuteče?
- Myslím, že ne. - Ahoj.
Ahoj, tati.
- Ahoj. - Ahoj.
Finn zrovna čte. Ještě nám zbývá jedna věta.
To si poslechnu.
„Pes štěká na kluka.“
- Ta ti šla. - Dobrá práce.
- Takže úkoly máte hotové? - Ano.
- Dobře, musím si promluvit s mámou. - Mám hlad.
Tady máš.
Nevím, proč to řekla. Ani nevím, jestli je to pravda.
Říkala, že to je pravda. Říkala, že tě milovala.
No, nebylo to vzájemné.
Nebylo a není.
Chci, abys to věděla,
za každou cenu.
Vážně?
Ano.
Ta cena je vysoká.
Vím, že to zní hloupě.
- Mrzí mě, žes tam musela být. - Promiň, že jsem odešla.
Už se to nebude opakovat.
Zítřek nejspíš bude ještě horší.
Výborně.
KATE WOODCROFTOVÁ, ADV.
Běžně tu ve všední dny vysedává tak dlouho?
Nerozlišuje všední dny a víkendy.
- Myslíte, že vás neslyším? - A má bionické uši.
Dáš si čaj?
- Nesnáší čaj. - Nesnáším čaj.
Měli byste oba jít domů.
- Googlila jsem si ho. - Koho, Briana?
To by nebylo moc poutavé čtení.
- Nemám pravdu, Briane? - Ano, madam.
Ne, Jamese Whitehouse.
Ty jeho fotky s premiérem u Libertinů všichni viděli?
Ano. Otiskli je, když se Tom Southern stal předsedou strany.
Banda nabubřelých debilů.
- Teď řídí naši zemi, Bůh nám pomáhej. - A nebude tam něco?
Kde?
Ty nóbl studentské večírky prý bývaly dost drsné.
Všichni to berou jako klukovinu.
Stejně jako když studovali. Ten případ je o tom, co se děje tady a teď.
Myslím to vážně. Běž žít.
Oba dva.
Nebuď jako já.
No, Olivia je zatím dost přesvědčivá.
Ano, pravda je vždy přesvědčivá.
Venku na mě čeká taxi.
Kam máte namířeno?
To nemusíte, pojedu metrem.
Připomínám, že jste stále pod přísahou, slečno Lyttonová.
Slečno Woodcroftová, můžete pokračovat.
Díky, Ctihodnosti.
- Slečno Lyttonová. - Ano.
Můžeme se vrátit ke 12. říjnu?
K inkriminovanému dni?
Byli jste na schůzi zvláštního výboru ministerstva vnitra, ano?
Ano.
Měl na ní pan Whitehouse nějakou zvláštní úlohu?
Měl představit nové cíle v oblasti imigrace.
Takový běžný den?
Až na to, že byl rozrušený.
Proč?
V The Times se objevil nelichotivý komentář od novináře,
kterého znal a vážil si ho, byl to jeho vrstevník z Oxfordu.
Jamesovi to připadalo nefér.
Jedovatý.
Byl rozrušený kvůli článku. Jak jste to poznala?
Když uviděl členy výboru
v sále Lloyda George poté, co si článek přečetl, řekl…
Tyhle sračky teď nedám.
Můžu to říct?
V pořádku, slečno Lyttonová, zopakujte jeho slova.
Řekl: „Tyhle sračky teď nedám.“
A vyrazil opačným směrem.
Co jste udělala, když se otočil?
- Šla jsem za ním. - Proč?
- Dělala jsem svoji práci. - Vnímal vás?
Jamesi.
- Co po mně kurva chtějí? - Počkej. Prosím, neslyším tě.
Kde jste tou dobou byli?
Vedle výtahu, kde došlo k napadení.
Zareagoval, když jste prosila, aby počkal?
Byl úsečný,
ale chtěl také uklidnit. On…
- Zdál se zranitelný. - Jakým způsobem?
- Myslíš, že jsem arogantní? - Já…
No tak co?
Myslíš?
Neřekla bych „arogantní“.
Podle toho článku jsem, dokonce nadmíru.
Co si myslíš ty?
Řekla jsem: „Myslím, že když musíš, umíš být bezcitný,
občas i krutý.“
- A co na to řekl? - Nelíbilo se mu to.
Jak to víte?
Zopakoval to slovo.
Krutý?
Ano, krutý.
Pak po chvíli řekl…
Omlouvám se.
Za co se vám mohl omlouvat?
Za ten poměr. Jak ho ukončil.
Odpověděla jste?
Řekla jsem, že…
Mohla byste…
Řekla jsem, že arogance může být šíleně přitažlivá.
Co jste tím myslela?
Samozřejmě víme, co ta slova znamenají,
ale co jste jimi chtěla vyjádřit?
Byla to zkouška, myslím.
Zkouška čeho?
Upřímně, nebyla jsem si jistá.
Ale chtěla jsem vědět, co chtěl, jestli jsem mu chyběla.
Já i ten náš poměr.
Takže jste stáli u výtahu a povídali si. Co se stalo pak?
Zeptala jsem se ho…
Kam jdeš?
Co na to řekl?
Neodpověděl mi.
Nastoupila jste a nevěděla kam jedete?
Dal mi najevo, že mám jet s ním.
- Jak? - Řečí těla.
A co jste udělala?
Byl to můj šéf, byli jsme v práci. Šla jsem za ním.
Vešli jste do výtahu, co se stalo pak?
Jamesi.
Srazili jsme se a pak jsme se začali líbat.
Srazili se?
Nebo se k sobě přiblížili.
Přitažlivost…
Přitahoval vás pořád?
Byli jsme spolu pět měsíců.
City se nedají jen tak vypnout. Alespoň já to neumím.
Popíšete ten polibek?
Byl jen letmý?
Ne.
Jaký tedy byl?
Vášnivý.
Co se vám honilo hlavou, když jste se líbali?
- Zpočátku jsem byla šťastná. - Proč?
Znamenalo to, že se to dá vrátit.
Aby bylo jasno, co by se podle vás mohlo vrátit?
Ten vztah.
Dobře.
Můžete popsat, co se stalo pak?
On…
Pokračujte.
Začal mi strhávat vrchní knoflíky košile,
aby se mi dostal k ňadrům, do podprsenky.
Dobře, probereme to postupně?
Řekla jste nám, že vám sahal na prsa a zadek
a strhal košili, aby odhalil podprsenku.
Podařilo se mu to?
Ano, on…
Popadl mě za…
Za levé prso.
Vytáhl ho z podprsenky a začal ho líbat a dost surově kousat.
- Zanechal otisk? - Ano.
Nad bradavkou jsem měla modřinu. Já…
Vyfotila jsem to.
Bavíme se o fotografii A z vašeho svazku.
Můžete na tu modřinu ukázat?
Tady, nad bradavkou.
A co je to nalevo?
Otisky zubů.
Mohu rovnou uvést,
že obhajoba nepřijímá, že se jedná o otisky zubů?
- Jsou to otisky zubů, slečno Lyttonová? - Ano. Kousl mě.
Popíšete nám teď samotný výtah?
Je to malý dřevěný výtah. Údajně pro šest osob, ale spíš ne.
Byla jsem zády ke zdi a on byl přede mnou,
takže mě zatlačil…
Zatlačil?
No, zablokoval mě, nemohla jsem se hnout.
Asi jsem v šoku vyjekla a snažila se ho odstrčit.
Řekla jste něco?
„Tady ne.“
Je opět jasné, co to znamená doslovně,
co jste tím myslela, když jste řekla „tady ne“?
Líbání ve výtahu byla jedna věc, vzrušující, trochu riskantní,
ale obrátilo se to, když začal být agresivní.
Jak rychle k té změně došlo?
Během pár sekund. Dělal věci, co nikdy předtím nedělal.
Strhal ze mě oblečení, kousal mě a…
Co se podle vás dělo?
Nevím, ale bála jsem se.
No dobře.
Povězte nám, kam ten výtah jezdí?
Do několika pater. Je to…
Je to zkratka k sálům výborů.
Je frekventovaná?
Kdokoli ten výtah mohl přivolat a vidět nás.
- A vadilo vám to? - Ano.
Za jak dlouho jste se museli vrátit na schůzi?
Za pár minut. Nechtěla jsem, aby přišel pozdě, ale…
- Ale co? - Neposlouchal mě.
Jako by byl posedlý.
Jak jste se v tu chvíli cítila?
Vyděšená.
Jako bych tam ani nebyla.
Nejde jen o ten fyzický aspekt napadení, jde o to…
co vám to udělá psychicky.
Když jste byla vyděšená, poté, co jste mu řekla „tady ne“
a snažila se ho odstrčit,
co udělal?
On…
Vytáhl mi sukni, takže se vyhrnula přes zadek do pasu.
A potom?
On…
Prostě…
Nevěděla jsem, co se děje, jako bych opustila své tělo.
Nerada vás přerušuji, ale podívala byste se na fotografii B?
Řeknete nám, co na ní je?
Mé spodní prádlo.
Vypadalo stejně, když jste si ho ráno oblékla?
Ne. Roztrhl ho.
Jak dlouho jste byli ve výtahu?
Sotva pár minut.
Takže když jste se líbali, souhlasila jste?
Řekla jste v podstatě ano?
Ano, ale pak ne. Pak jsem mu říkala ne.
Takže vám roztrhl punčochy a spodní prádlo. A co pak?
Pak…
mi strčil prsty…
dva prsty, asi prostředník a ukazovák, do mě.
A co se stalo pak?
Potom mě nějak…
zvedl a opřel o stěnu
a…
strčil ho do mě.
Strčil ho do mě, i když jsem to nechtěla.
Dala jste jasně najevo, že nechcete?
Ano, snažila jsem se ho odstrčit.
Říkal něco?
Řekl…
Zašeptal…
„Nedělej cavyky, ty couro.“
„Nedělej cavyky, ty couro?“
Čekal, co na to řeknete?
Ne.
Ne, prostě pokračoval.
Takže zašeptal
„nedělej cavyky, ty couro,“
a prostě pokračoval?
Možná je teď vhodná doba na odročení procesu.
Povstaňte před soudem.
- Pít sama je depresivní. - Já to mám radši.
Já se toho děsím.
Gin s tonikem, prosím.
Vedla sis dobře.
- Zítra je nový den. - To ano.
Zítra si se mnou možná nepřipiješ.
To nechci ani teď.
Ten případ neměl jít před soud. Je slabý jako čaj.
Řekla obhájkyně obžalovaného.
Většinou se těm vysoce postaveným vyhýbáš.
Násilníkům?
Případům.
Je mi jedno, jak moc vysoko stojí.
Další žena byla znásilněna a zaslouží si soudní proces.
- To nezní moc nestranně. - Jsme v baru, ne v soudní síni.
Rozhodnutí samozřejmě nechám na porotě.
Teď vážně, nevyčerpává tě to občas?
Nechápu, jak se na to můžeš ptát, vždyť vidíš, že stárnu naopak.
Jako Benjamin Button.
Za chvíli budu vypadat jako Brad Pitt.
A pak se zamilujeme.
Na zdraví.
Je Angela připravená?
Už se na to třepe.
- Třese. - Co?
Už se na to třese, ne třepe.
Dále dnes ráno v parlamentu…
Zesílíte to, prosím?
…členové strany premiéra Toma Southerna neveřejně diskutovali
o vyslovení nedůvěry svému vlastnímu lídrovi.
Dosud není jasné, jak blízko bodu zvratu
tato skupina oponentů je,
ale podle jednoho z poslanců je téměř na dosah.
To je kvůli tobě?
Ne, to není možné.
Ve Westminsteru se začínají šířit fámy o budoucnosti premiéra Toma Southerna.
- Kurva. - Zdá se, že intenzita…
- Je to Frisk? - Proč zrovna Frisk?
- Je úlisný a moc mluví. - Nemá koule.
- Zaměřme se na ty obvyklé. - Odhady si nech. Proč jsi to nevěděl?
Řídím tiskové oddělení. Mám řešit média, ne vaši zasranou stranu.
Víš o každým prdu všech předních členů vlády.
Řekni mi co a jak.
Veřejně se distancujte od Whitehouse.
Proč?
Protože povýšené chování pracháčů
veřejnosti už moc roztomilé nepřijde.
Voliči to po našich členech vyžadují, nemluvě o opozici.
Mít za přítele sexuálního násilníka se vám fakt nehodí.
Chrisi, možná to nedokážeš pochopit, protože ti je pojem přátelství cizí,
ale já svý přátele na dně neopustím.
Ale když na to přijde, ujišťuji tě, že udělám, co bude třeba.
- Dobré ráno, pánové. Dámy. - Dobrý den.
Slečno Lyttonová, nechci vás tu držet dlouho,
ale musíme si ověřit pár věcí.
Je to v pořádku?
Ovšem.
Měla jste s panem Whitehousem sexuální poměr?
Ano.
A řekla jste nám,
že když jste se s ním ve výtahu srazila, stále jste ho milovala.
Ano.
Ale v ten zmíněný den jste se rozešli, že?
- Ano. - A jak jste se kvůli rozchodu cítila?
Sklíčeně.
Byla jste sklíčená i o týden později?
Ano, ale chtěla jsem být profesionální.
Dávala jsem pozor, aby to neovlivnilo mou práci
a aby to mí kolegové, zejména James, nepoznali.
Nebyla jste více než sklíčená, třeba naštvaná?
- Ne. - Když to říkáte.
- Ctihodnosti. - Slečno Reganová.
Říkala jste, že pan Whitehouse byl na chodbě rozrušený
kvůli komentáři v The Times, dle kterého byl arogantní.
Ano.
A vy jste mu řekla, tady to mám,
že arogance může být šíleně přitažlivá.
- Co jste myslela? - Říkala jsem to.
Zajímalo mě, jestli ke mně něco cítí.
Přestože to s vámi ukončil?
Ano.
A pak přijel výtah,
on vám podržel dveře a počkal, až za ním půjdete?
- Myslím, že ano. - Myslíte?
Ve včerejší výpovědi jste uvedla,
že když se výtah otevřel, držel dveře a čekal, až vstoupíte.
Pak ano. Ano, následovala jsem ho.
Ráda bych to zopakovala.
Poté, co jste mu řekla, že je šíleně přitažlivý…
Ne, to bylo k aroganci.
Pardon, poté, co jste řekla, že je arogance šíleně přitažlivá,
jste se vrhla do výtahu?
Nevrhla jsem se tam. Držel dveře a pobízel mě,
abych šla dovnitř.
- Ale šla jste tam dobrovolně? - Ano.
I když za pár minut začínala schůze?
Ano.
Proč ten výtah podle vás přivolal?
Já nevím.
Měli jste poměr, řekla jste, že je šíleně…
Pardon, že se vám jeho chování zdá šíleně atraktivní.
Pak přivolal výtah a vy jste do něj prostě vstoupila.
Nepředpokládala jste, že s vámi chce do soukromí?
Já nevím. Možná.
Možná?
Neměla jste důvod s ním do toho výtahu jít, že?
Doufala jste, že s vámi chce do soukromí.
Ano.
Když jste byli ve výtahu, políbili jste se.
Ano.
- Vášnivě, je to tak? - Ano.
Takže jste se vášnivě líbali a sáhl vám na zadek.
Ano.
- Rozepnul vám košili? - Rozerval.
Když jste se vášnivě líbali.
- Utrhl z ní nějaké knoflíky? - Ne.
- Byla roztrhaná? - Ne.
Takže ji roztrhl nebo rozepnul?
Strhl ji ze mě. Bylo to násilné.
- Ale té košili se nic nestalo? - Ano.
Zajímá mě, co je to za značku.
Promiňte, ale zdá se, že je skvěle ušitá.
Takže vám rozepnul košili
a nad levou bradavku vám lidově řečeno udělal cucflek.
Říkala jsem, že mi ublížil. Měla jsem tam modřinu.
My tvrdíme, že vášnivé polibky často zanechávají modřiny, tedy cucfleky.
Ale pro upřesnění,
v tu samou chvíli,
kdy měl ústa na vašich prsou,
jste mu řekla „tady ne“?
- Ano. - A jen…
Jen prověřuji vaši výpověď, vaše slova.
Neřekla jste mu „přestaň“.
Neřekla jste „ne“.
Když vám rozepnul košili, řekla jste jen „tady ne“.
Řekl jsem „tady ne“, což znamená „ne, tady ne“.
Ale to samotné slůvko „ne“ jste neřekla, viďte?
Ne, snažila jsem se ho odstrčit.
Vadilo vám, že by vás mohl někdo vidět.
Bylo by to nanejvýš trapné, ano.
Takže i přesto, že vám strhal košili
a, jak říkáte, pohmoždil bradavku,
nejvíce vás znepokojovalo, že vás někdo uvidí?
Pouze v tu chvíli.
Ale tohle nebylo poprvé, co jste s panem Whitehousem
měla sex ve sněmovně, že?
- Nevím, proč na tom záleží. - Myslím, že víte.
Slečno Reganová, to je poznámka.
Zpátky k otázce,
kterou vám pokládám nerada.
Zkusíme to takhle.
Poprosím vás, abyste se v myšlenkách přesunula o dva týdny před dotčený den.
Byla jste s panem Whitehousem v jeho kanceláři těsně po 21. hodině?
Ano.
Měla jste jít na večírek.
Vaše kolegyně, Kitty Ledgerová, na vás čekala v podniku Red Lion.
Ale přišla jste pozdě, že ano?
Trochu, ano.
A proč?
Přišla jste pozdě proto,
že jste měla sex s panem Whitehousem v jeho kanceláři,
že ano?
Ano.
Dopřála jste mu orální sex
a následně jste spolu měli pohlavní styk na stole.
Ano.
- Mohl tam kdokoli přijít, že ano? - Ano.
A dva dny před tím, v nahrávacím studiu BBC,
jste se ve 21 hodin sešla s panem Whitehousem.
Sešla jste se s panem Whitehousem v nahrávacím studiu
a měla s ním sex?
Slečno Lyttonová, obávám se, že musíte odpovědět.
Pro účely soudní nahrávky, slečna Lyttonová přikyvuje.
A opět tam kdokoli, včetně novinářů,
mohl vstoupit?
Ano.
To všechno je součást vzorce lehkovážného sexu na pracovišti.
- Ne. - Prosím, slečno Lyttonová?
Ne, v prvních dvou případech šlo o sex se souhlasem.
Oba jsme to chtěli. Mluvíme tu o něčem úplně jiném.
Ale měli jste sex na pracovišti,
dvakrát, a to jen pár týdnů před incidentem ve výtahu.
Ano, nebo ne?
Ano.
Vaše roztrhané spodní prádlo, slečno Lyttonová,
je z jemného materiálu.
Ve vášnivé chvilce ho lze snadno roztrhnout,
nemyslíte?
- A nebylo už roztrhané? - Ne. Bylo úplně nové.
Neroztrhla jste ho omylem vy?
Ne, já jsem to nechtěla a řekla jsem mu to.
Ale právě jste porotě řekla, že jste „ne“ nevyslovila.
To slovo možná ne, ale…
To slovo…
ne.
Ráda bych se podívala na vaši výpověď.
Potvrďte mi prosím, že jste tuto výpověď podala
dne 29. října na policii.
A dole je váš podpis?
Ano, to je.
Podívejte se prosím na stranu čtyři, druhý odstavec.
Víte, tohle je velmi důležité,
potřebuji, abyste si byla naprosto jistá.
Nikdo vám nechce vkládat slova do úst
nebo vám je brát.
Vidíte tu část, kde se píše
„strčil ho do mě,
i když jsem mu řekla ‚tady ne‘“?
Ano.
Můžete potvrdit, že jste takto vypovídala na policii?
Ano.
Vidíte v této části vaší výpovědi
slůvko „ne“?
Dejte si načas, prosím.
Vidíte ho tam?
Ne.
Neřekla jste „ne“,
protože jste nechtěla, aby přestal, že?
Tak to nebylo.
Ale právě jste nám řekla, že to mezi vámi přesně takové bylo.
Nebezpečné.
Vzrušující.
- Řekla jste to, je to tak? - To bylo předtím.
Pravdou je, slečno Lyttonová,
že v tom výtahu nedošlo ke změně z „ano“ na „ne“,
protože jste panu Whitehouseovi řekla pouze „ano“.
K žádné změně nedošlo.
Tehdy zaznělo pouze „ano“.
Bum!
Ne, to je podvádění!
- Tati! - Podvádíš!
Jak se opovažujete?
To není podvádění. Mám propustku z vězení.
- Schováváš si karty. - V peněžence.
No dovolte.
V peněžence mám jen fotku vás dvou a maminky.
Hele, princ, princezna a královna.
Co je tohle?
„Pokračuj na pole Mayfair“? No, to by se mohlo hodit.
„Pokračuj na start.“
Nádhera.
A „Bankovní chyba ve tvůj prospěch, vezmi si 200 liber.“ Výborně.
- Podvodníku! - Tati!
Taková karta ani neexistuje.
Co to je?
„Propustka z vězení.“ Taky ji máš. Ta se hodí.
Tati.
Týrání starců.
- Tati, podváděl jsi. - Zlobivý táta.
- Podváděl jsi. - Podvodník.
- Pomoc!
- Podváděl jsi. - Podvodník.
Zlobivý táta.
Tati.
Sezení nikdy nebylo tak únavné. Je to nekonečné.
Já vím. Čas tak nějak splývá, že?
Nemělas mít schůzi sdružení rodičů?
Poslední dobou tam nechodím. Nevšiml sis?
Ale bylas tak natěšená na tu dražbu.
Proč jsi skončila?
Já neskončila.
- Kdo to sakra je? - Tisk?
Chris Clarke?
Jestli je to reportér, neotevírej.
Nebo Clarke, nedej bože.
Chrisi.
Nechceš vlastní klíč?
- Říkal jsi, že to je všechno. - Ano.
- O co jde? - Tohle možná nechceš slyšet, Sophie.
- Zůstaň. Nemám co skrývat. - Jak myslíš.
- Je tu ještě jedno. - Jedno co?
Obvinění.
O čem to proboha mluvíš?
Správkyně z Oxfordu šla na policii a řekla,
že když jsi tam studoval, jedna dívka řekla, žes ji napadl.
To je absurdní.
Rozhodla se to neřešit, správkyně ji nemohla nutit,
ale když se doslechla o soudu, ozvala se, zdálo se jí to důležité.
- Kdo se ozval? - Ta správkyně.
Máš kurva štěstí, že mám na policii v každým okrese tak ochotný kontakty.
Kontakty ochotné lhát. To je nesmysl.
- Pokud se to nedá ověřit. - Kde je ta holka?
Zatím ji nemají. Zjevně odjela do zahraničí.
Takže aby bylo jasno. Přijdeš pozdě večer do mého domu
a začneš mi vykládat o jakémsi desítky let starém napadení
holky, kterou neznám a se kterou jsi nemluvil.
Chápu to dobře?
Nenašli ji, protože žádný takový člověk neexistuje.
Holly Berryová.
Tak se ta holka z Oxfordu jmenuje.
- Co je to za jméno? - Holly?
- Tys ji znala? - Byla to má studijní dvojice v prváku.
Chodila na Oxford?
Ty si ji nepamatuješ?
Holly Berryová.
Ne.
Super, to jsem potřeboval.
- Díky. - Kam jdeš?
Říct premiérovi, aby udělal to, co měl udělat už dávno, odstřihl tě.
Je po všem, kámo.
Jamesi.
Moment.
Pomůžu ti.
Co kdybys mi dopřála soukromí? To by mi fakt kurva pomohlo.
Jak to zvládáš?
Chtěl jsem se zeptat na to samé.
Měli jsme úspěšný den.
Moje rady jsou účinné.
Dobře.
Zrovna u mě byl Chris.
Říkal, že si s tebou promluví.
Bizarní záležitost.
Protože se to nestalo, Tome. Je to fikce.
Ale zdá se, že oba řešíme nesmysly.
To hlasování o nedůvěře? Frisk na tebe háže špínu?
Je to mnohem větší než Frisk.
Neshodnete se na rozpočtu?
Vlastně je to kvůli tobě. Ty jsi ten problém.
Chtějí sekat hlavy.
Kdo, naši?
Chris tvrdí, že požadují,
abych vyjádřil hluboké znepokojení
a abych odvolal obžalovaného násilníka.
- To nemůžeš. - Samozřejmě, že nechci.
To nemůžeš.
Vážně.
Vyhrožuješ mi?
Samozřejmě, že ne.
Je to vyjádření, fakt.
- Neudělal jsem nic špatného. - Soud to jistě potvrdí.
Ale zodpovídám se sněmovně.
A tahle nejnovější věc, Jamesi, je bodem zvratu.
Prosím, Tome, nenuť mě to říkat.
Říkat co?
Dlužíš mi to.
Takže mi vyhrožuješ?
Neudělal jsem to, z čeho jsem obviněný.
Tys udělal to, z čeho tě neobvinili.
To jsou dvě různé věci.
Já tě zachránil.
- Zachránil jsem ti život. - Už mlč.
- Znamená to… - Řekl jsem mlč.
KONZERVATIVCE DRTÍ KRITIKA TOMA SOUTHERNA
Jamesi.
Jak se vede?
Tady ho máme.
Jak se máte?
On sám.
Co mi uniklo?
A je to tady. A je to.
Kde je Tom?
Na střeše.
Jak se máme, hoši?
Je to to, co si myslím?
To je herák?
Neboj, je to v pohodě.
Kurva, Tome.
Klídek. Poslední mejdan, starý brachu.
Tome, je čas jít.
- No tak. - Co je?
Miluju tě.
- Ano? - Miluju tě.
Tak pojď.
- No tak. - Ne.
Ne.
Zůstanu tady.
Nenechám tě tady.
Nejsi nějaká posraná smažka.
Jasný?
Tak pojď.
Kam jdeš?
Pryč.
Vy nudní hajzlové.
Do prdele.
Můžeš chodit?
Je to všechno?
Omerta Libertinů!
Kam jdete?
Tosser si asi myslí, že umí létat.
- To dáš, kámo! - Tome.
- No tak. - Věř si.
Kurva.
Utíkej.
- Tome, utíkej. - A co…
- Co… - Utíkej, kurva.
- Nemůžeme tu Aleca nechat. - Utíkej, ty debile. Pojď.
Pojď.
Kurva. Alecu.
Prostě kurva utíkej.
Tudy.
Neměli jsme zavolat sanitku?
Tome, to nemohl přežít.
Kurva.
Dal jsem mu ty drogy. Řekl jsem, ať skočí.
Nebyli jsme tam. Neviděli jsme to. Nic o tom nevíme.
- Ano? - Jo.
Dlužím ti to navždy.
Jasný?
Navždy.
Omerta Libertinů.
Kurva.
Jamesi.
Co to kurva má být?
Tys znásilnil Holly?
Vždyť Holly ani neznám.
Holly Berryová.
To zní jako vánoční plyšák.
Jamesi.
Kdo je Holly? Nevybavuje se mi ani obličej.
To je šílené.
A ne, nikoho jsem neznásilnil.
- Slyšel jsi, co říkal Chris Clarke. - Chris je kokot.
Z ničeho nic se vynoří žena, co mě obviní ze zločinu,
za který mě už soudí, navíc jménem někoho jiného.
Jen se opičí.
Můžeš tu přede mnou přísahat,
že jsi nespal s mojí spolužačkou?
- Po milionté, nevzpomínám si. - Spal jsi tehdy s milionem žen?
To není fér. To jsme spolu ještě nechodili.
Takže nemůžeš vyloučit, že jsi s ní spal?
Můžu vyloučit, že jsem ji napadl.
Kolik jich ještě bude? Nikdy to neskončí, co?
Skončí. Musí.
Nevidím rozumný důvod, proč…
Rozumný důvod? Žádný není.
Lidi jsou úplně padlí na hlavu, jasný? Padlí na hlavu.
Já to nechápu.
Z nějakého neznámého důvodu někdo lže.
Nejsi to ty?
Sophie.
JESTLI JSTE SE VY NEBO VAŠI ZNÁMÍ STALI OBĚTÍ SEXUÁLNÍHO NÁSILÍ,
HLEDEJTE INFORMACE NA WEBU WWW.WANNATALKABOUTIT.COM
Překlad titulků: Kateřina Gabrielová