‎UN SERIAL NETFLIX
‎„Câinele vrea să fugă.
‎Băiatul înci… de…
‎Încide… portul.”
‎„Băiatul închide, cu H, poarta.”
‎Deci câinele va rămâne în grădină?
‎- Presupun că da. ‎- Bună!
‎Bună, tati!
‎- Bună! ‎- Bună!
‎Finn citește. Mai avem o propoziție.
‎S-o auzim!
‎„Câinele latră la băiat.”
‎- Cea mai bună de azi! ‎- Bravo!
‎- Ai terminat cu temele, deci? ‎- Da.
‎- Trebuie să vorbesc puțin cu mami. ‎- Mi-e foame!
‎Poftim!
‎Nu știu de ce a spus asta. ‎Nici nu știu dacă e adevărat.
‎A spus că e adevărat. A zis că te iubea.
‎Sentimentul nu e reciproc.
‎Nu a fost și nu este.
‎Vreau să știi asta,
‎oricât de puțin ar conta.
‎Serios?
‎Da.
‎Contează mult.
‎Știu că pare caraghios.
‎- Îmi pare rău că ai trecut prin asta. ‎- Îmi pare rău că am plecat.
‎Nu se va mai întâmpla.
‎Mâine va fi mai rău, probabil.
‎Excelent!
‎KATE WOODCROFT, AS
‎Așa târziu stă mereu în cursul săptămânii?
‎Nu face diferența între zile.
‎- Credeți că nu vă aud? ‎- Și are urechi bionice.
‎Vreți niște ceai?
‎- Urăște ceaiul. ‎- Nu, urăsc ceaiul.
‎Zic să mergeți amândoi acasă.
‎- L-am căutat pe Google. ‎- Pe Brian?
‎Te-ai plictisi citind despre el.
‎- Nu-i așa, Brian? ‎- Da, domnișoară.
‎Nu, James Whitehouse.
‎I-ați văzut pozele cu premierul ‎de când erau Libertini?
‎Da. S-au publicat când Tom Southern ‎a ajuns președinte de partid.
‎- Ce ticăloși aroganți! ‎- Acum ei conduc țara. Doamne, ai milă!
‎- Credeți că mai sunt dedesubturi? ‎- Unde?
‎Am auzit de niște petreceri extreme ‎pe vremuri, la universități.
‎Totul s-ar califica ‎drept „așa sunt băieții”.
‎Așa era pe vremea lor la universitate.
‎Acest caz este ‎despre acțiunile prezentului.
‎Serios, du-te și trăiește-ți viața!
‎Amândoi. Nu-mi urmați exemplul!
‎Olivia a fost convingătoare până acum.
‎Da, adevărul e mereu convingător.
‎Am un taxi afară.
‎Încotro mergi?
‎Nicio grijă, iau metroul.
‎Vă reamintesc ‎că sunteți încă sub jurământ, dră Lytton.
‎- Dră Woodcroft, puteți continua. ‎- Mulțumesc, onorată instanță.
‎- Dră Lytton. ‎- Da.
‎Putem reveni la data de 12 octombrie?
‎Ziua în cauză?
‎Ați fost împreună la întâlnirea ‎cu Comisia Afacerilor Interne, corect?
‎Da.
‎Dl Whitehouse ‎a avut vreun rol în acea întâlnire?
‎James trebuia să prezinte ‎noile ținte de imigrație.
‎- O zi obișnuită? ‎- Doar că el era supărat.
‎De ce?
‎Fusese publicată în ‎The Times ‎o opinie nefavorabilă
‎a unui jurnalist cunoscut ‎și apreciat de el, fost coleg la Oxford.
‎Lui James i s-a părut nedrept.
‎Otravă!
‎Cum v-ați dat seama ‎că îl supărase articolul?
‎A văzut membrii comisiei
‎în camera Lloyd George. ‎Clar, citiseră articolul. El a zis…
‎N-am chef de căcatul ăsta.
‎Pot s-o spun?
‎E în regulă, dră Lytton. ‎Spuneți-ne ce cuvinte a folosit!
‎A zis: „N-am chef de căcatul ăsta.” ‎Și s-a dus, furios, în sens opus.
‎Și ce-ați făcut când a plecat astfel?
‎- L-am urmat. ‎- De ce?
‎Îmi făceam datoria.
‎V-a recunoscut prezența?
‎James.
‎James!
‎- Ce căcat vor de la mine? ‎- Te rog, stai! Nu te aud.
‎Unde erați în acel moment?
‎Lângă liftul unde a avut loc atacul.
‎A răspuns când l-ați rugat să aștepte?
‎M-a luat din scurt, dar, totodată, ‎parcă dorea și alinare. El…
‎- Părea vulnerabil, de data asta. ‎- În ce fel?
‎- Crezi că sunt arogant? ‎- Eu…
‎Asta crezi?
‎N-aș folosi cuvântul „arogant”.
‎Articolul m-a acuzat ‎că sunt extrem de arogant.
‎Tu ce crezi?
‎Am zis: „Cred că ești necruțător ‎când trebuie să fii.
‎Uneori, chiar crud.”
‎- Și ce a răspuns? ‎- Nu i-a plăcut.
‎- De unde știați? ‎- A repetat cuvântul.
‎Crud?
‎Da, crud.
‎Apoi, după o clipă, a spus…
‎Îmi pare rău.
‎- Pentru ce credeați că își cere scuze? ‎- Pentru relație și cum a încheiat-o.
‎I-ați răspuns?
‎Am spus că…
‎Puteți…?
‎Am zis că, uneori, ‎aroganța poate fi foarte atractivă.
‎Ce urmăreați?
‎Evident, știm ce înseamnă cuvintele,
‎dar cu ce scop le-ați spus?
‎Era un test, cred.
‎Ce fel de test?
‎Sincer, nu eram sigură.
‎Dar voiam să știu ce voia el ‎și dacă îi era dor de mine.
‎Dacă-i era dor de noi.
‎Deci discutați lângă lift.
‎Apoi ce a urmat?
‎L-am întrebat…
‎Unde te duci?
‎Și ce a spus?
‎Nu a răspuns.
‎V-ați suit în lift ‎fără să știți unde mergeți?
‎Mi-a arătat clar că voia să merg cu el.
‎- Cum? ‎- Prin limbajul corpului.
‎Și ce ați făcut?
‎Era șeful meu și eram la serviciu. ‎L-am urmat.
‎Deci v-ați suit în lift. Ce a urmat?
‎James.
‎Ne-am ciocnit și ne-am sărutat.
‎V-ați ciocnit?
‎Ne-am mișcat simultan.
‎O atracție…
‎Mai erați atrasă de el?
‎Avuseserăm o relație de cinci luni.
‎Nu poți opri sentimentele ca din buton. ‎Cel puțin, eu nu pot.
‎Puteți descrie sărutul?
‎A fost un pupic?
‎Nu.
‎Cum a fost?
‎Pasional.
‎La ce vă gândeați în timpul sărutului?
‎- La început, eram fericită. ‎- De ce?
‎Pentru că lucrurile s-ar fi putut relua.
‎Pentru claritate, ‎ce lucruri credeați că se puteau relua?
‎Relația.
‎Bine. Puteți descrie ce a urmat?
‎El…
‎Continuați!
‎A început să tragă de nasturii bluzei mele
‎ca să-mi ajungă la sutien și sâni.
‎Putem discuta pe etape?
‎Ne-ați spus deja ‎că vă atingea sânii și fesele
‎și că vă trăgea de bluză ‎ca să ajungă la sutien.
‎A reușit?
‎Da, el…
‎Mi-a apucat unul dintre…
‎Sânul stâng.
‎L-a scos din sutien și a început ‎să-l sărute și să-l muște sălbatic.
‎- V-a lăsat semn? ‎- Da.
‎Mi-a făcut o vânătaie ‎deasupra sfârcului stâng.
‎I-am făcut o poză.
‎Este Fotografia A din dosar.
‎Dră Lytton, ne puteți indica vânătaia?
‎Acolo, deasupra sfârcului.
‎Și ce se vede în partea stângă?
‎Urme de dinți.
‎Putem clarifica, în stadiul actual,
‎că apărarea nu acceptă ideea ‎că sunt urme de dinți?
‎Sunt urme de dinți, dră Lytton?
‎Da. M-a mușcat.
‎Puteți descrie liftul în sine?
‎E un lift mic din lemn.
‎Cică poate ține șase persoane, ‎dar n-are cum.
‎Eram cu spatele la perete ‎și el era în fața mea,
‎așa că am fost împinsă…
‎Împinsă?
‎Eram captivă la perete. ‎Nu mă puteam mișca.
‎Cred că am țipat ‎și am încercat să-l împing la o parte.
‎Ați spus ceva?
‎„Nu aici.”
‎Și, din nou, știm ce înseamnă cuvintele,
‎dar ce ați vrut să spuneți prin „nu aici”?
‎Un sărut în lift e una. ‎E excitant, un pic periculos.
‎Dar lucrurile s-au schimbat ‎când m-a forțat.
‎Cât de repede ‎s-a întâmplat asta, dră Lytton?
‎În câteva secunde. A început ‎să facă lucruri complet noi.
‎Mi-a smuls hainele, m-a mușcat și…
‎Ce credeați că se întâmpla?
‎Nu știu, dar îmi era frică.
‎Bun. Spuneți-ne, unde duce liftul?
‎În mai multe locuri. E o… ‎E o scurtătură către coridorul Comisiei.
‎E un traseu căutat?
‎Oricine putea chema liftul ‎și să ne găsească.
‎- Și vă îngrijora asta? ‎- Da.
‎Când trebuia să reveniți la întâlnire?
‎În câteva minute. ‎Nu voiam să întârzie, dar el…
‎- Dar ce, dră Lytton? ‎- Nu mă asculta.
‎Parcă era posedat.
‎Ce simțeați în acest moment?
‎Groază.
‎Parcă eu nu mai eram acolo.
‎Nu e doar aspectul fizic al atacului, ci…
‎și impactul mental al său.
‎Deci, în această stare de groază, ‎după ce i-ați spus „nu aici”
‎și ați încercat să-l îndepărtați,
‎el ce a făcut?
‎El…
‎M-a tras de fustă, care mi s-a ridicat ‎peste fund, până pe talie.
‎Și apoi?
‎El… El a…
‎Nu știam ce se întâmplă, dar… ‎parcă îmi părăsisem corpul.
‎Nu vreau să vă întrerup, ‎dar vă puteți uita la Fotografia B?
‎Ne puteți spune ce e în poză?
‎- Chiloții mei. ‎- Așa arătau când i-ați pus în acea zi?
‎Nu. El i-a rupt.
‎De cât timp erați în lift în acea etapă?
‎De câteva minute, cel mult.
‎Când v-ați sărutat, ați consimțit?
‎În esență, ați spus „da”?
‎Da, dar nu și acum. ‎În acest moment spuneam „nu”.
‎Deci v-a rupt dresul și chiloții.
‎Ce a urmat apoi?
‎Apoi, el…
‎și-a băgat degetele…
‎două degete, ‎mijlociul și arătătorul, cred, în mine.
‎Și apoi?
‎Apoi, el…
‎m-a ridicat pe perete
‎și…
‎și-a băgat-o în mine.
‎A băgat-o în mine, deși eu nu voiam asta.
‎I-ați exprimat clar că nu voiați asta?
‎Da. Încercam să-l dau la o parte.
‎A spus ceva?
‎A spus…
‎A șoptit…
‎„Nu mă mai ațâța așa!”
‎„Nu mă mai ațâța așa”?
‎A așteptat un răspuns?
‎Nu.
‎Nu, a continuat.
‎Deci a șoptit:
‎„Nu mă mai ațâța așa!”
‎și a continuat?
‎Poate ar fi momentul ‎să încheiem pe ziua de astăzi.
‎Ridicați-vă în sală!
‎- Deprimant să bei singură! ‎- Eu așa prefer.
‎Eu de asta mă tem.
‎Gin and tonic,‎ Sam, te rog!
‎Te-ai descurcat bine.
‎- Mâine e o nouă zi. ‎- Într-adevăr.
‎Poate că mâine ‎nu vei mai vrea să bei cu mine.
‎Nici acum nu vreau.
‎Cazul ăsta nu avea ce căuta aici. ‎E subțire cât o foaie.
‎Zice avocata acuzatului!
‎De obicei, te ferești de cele publice.
‎Ce, violatorii?
‎Cazurile.
‎Nu-mi pasă cât de publică e persoana.
‎O altă femeie violată ‎merită să fie auzită la Curte.
‎- Nu pari prea imparțială. ‎- Suntem la bar, nu la tribunal.
‎Desigur, decizia i-o las juriului.
‎Pe bune, nu te obosește niciodată?
‎Nu știu cum de mă întrebi asta, ‎când e clar că eu îmbătrânesc invers.
‎Ca Benjamin Buton.
‎- În curând, voi arăta ca Brad Pitt. ‎- Atunci ne vom îndrăgosti.
‎Noroc!
‎Angela e pregătită?
‎Țopăie de nerăbdare.
‎- Tropăie. ‎- Poftim?
‎„Tropăie de nerăbdare”, nu „țopăie”.
‎Neliniști în Parlament ‎în această dimineață…
‎Dai mai tare, te rog?
‎…membrii propriului partid ‎al premierului Tom Southern
‎au dezbătut în privat ‎ideea unei moțiuni de cenzură
‎împotriva conducerii lui.
‎Încă nu e clar dacă au ajuns ‎răsculații la punctul critic,
‎dar un parlamentar non-guvernamental ‎îmi spune că se apropie.
‎E din cauza ta?
‎Nu. Nu e posibil.
‎În Westminster circulă zvonuri ‎privind viitorul premierului Tom Southern.
‎- Futu-i! ‎- Prinde curaj mișcarea…
‎- E vina lui Frisk? ‎- De ce îl suspectați?
‎- E alunecos și vorbăreț. ‎- N-are tupeu.
‎Să ne concentrăm pe alți suspecți!
‎Nu vreau să ghicești! ‎De ce n-ai prevăzut-o?
‎Sunt cu comunicațiile, nu cu biciul.
‎Vă controlez mesajul, nu partidul.
‎Niciun membru de guvern ‎nu s-a căcat azi fără știrea ta.
‎Forma și conținutul?
‎Distanțați-vă public de Whitehouse!
‎De ce?
‎Fiindcă purtarea puțoilor aroganți
‎nu mai e considerată drăguță ‎de către public.
‎Membrii noștri aud părerea votanților. ‎Nu mai zic de laburiști!
‎Fix un prieten agresor sexual de elită ‎vă lipsea acum!
‎Chris, poate că tu nu pricepi, ‎fiindcă nu ai noțiunea prieteniei,
‎dar eu sunt educat ‎să îmi sprijin un camarad căzut.
‎Dar, dacă ajungem acolo, stai liniștit! ‎Voi face ce trebuie făcut.
‎- Bună dimineața, domnilor, doamnelor! ‎- Bună dimineața!
‎Dră Lytton, încerc să nu vă rețin mult,
‎dar trebuie să verificăm ceva.
‎E în regulă?
‎Desigur.
‎Ați avut o relație sexuală ‎cu dl Whitehouse?
‎Da.
‎Și ne-ați spus că,
‎când v-ați „ciocnit” cu el în lift, ‎încă îl mai iubeați.
‎Da.
‎Dar la data în cauză erați despărțiți, nu?
‎- Da. ‎- Și cum ați resimțit despărțirea?
‎M-a tulburat.
‎Mai erați tulburată după o săptămână?
‎Da. Dar eram hotărâtă ‎să mă port profesionist.
‎M-am asigurat că nu îmi afectează munca
‎și că colegii, mai ales James, nu știau.
‎Erați nu doar tulburată, ‎ci și furioasă, nu-i așa?
‎- Nu. ‎- Dacă așa ziceți…
‎- Onorată instanță! ‎- Dră Regan!
‎Ați spus că, pe coridorul Comisiei,
‎dl Whitehouse era preocupat ‎de articolul din ‎The Times
‎care-l acuzase că e arogant.
‎Da.
‎Și i-ați spus, scrie aici, ‎că „aroganța poate fi foarte atractivă”.
‎- Cum adică? ‎- V-am explicat deja.
‎Voiam să știu ‎dacă mai simțea ceva pentru mine.
‎Deși relația se încheiase?
‎Da.
‎Apoi a sosit liftul,
‎iar el v-a ținut ușa deschisă cu mâna ‎și v-a așteptat să urcați?
‎- Așa cred. ‎- Așa credeți?
‎Ieri ați depus mărturie
‎că, la deschiderea ușii, ‎el a ținut-o și v-a așteptat să intrați.
‎- Atunci, da. L-am urmat. ‎- Aș vrea să revizuiesc faptele.
‎După ce i-ați spus ‎că vi se pare foarte atractiv…
‎Am spus asta despre aroganță.
‎Scuze! După ce ați spus ‎că aroganța vi se pare foarte atractivă,
‎l-ați condus în lift?
‎Nu, nu am condus eu. ‎El a ținut ușa deschisă
‎și m-a pus să urc.
‎- Dar ați urcat de bunăvoie? ‎- Da.
‎Deși întâlnirea începea imediat?
‎Da.
‎Ce credeați că intenționa ‎când a chemat liftul?
‎Nu știu.
‎Ați avut o aventură cu el, ‎i-ați spus că îl găsiți…
‎Scuze! Că-i găsiți purtarea ‎ca fiind foarte atractivă.
‎Apoi el a chemat liftul ‎și ați intrat, fără ezitare.
‎N-ați presupus ‎că vă duce într-un loc ferit?
‎Nu știu. Poate.
‎Poate?
‎Nu aveați motiv ‎să urcați împreună în lift, nu?
‎- Sperați că vă duce într-un loc ferit. ‎- Da.
‎Deci, odată urcați în lift, v-ați sărutat.
‎Da.
‎- Un sărut pasional, ați spus? ‎- Da.
‎Vă sărutați pasional ‎când v-a pus mâna pe fese.
‎Da.
‎- Și v-a descheiat bluza? ‎- Mi-a smuls-o.
‎În timpul sărutului pasional.
‎- V-a lipsit vreun nasture? ‎- Nu.
‎- S-a rupt? ‎- Nu.
‎Deci a smuls-o sau a tras de ea?
‎A smuls-o. A fost cu putere.
‎- Dar bluza nu a fost afectată? ‎- Corect.
‎Mi-ar plăcea să știu marca.
‎Mă scuzați! Sună a fi bine croită.
‎Deci aveați bluza descheiată
‎și v-a mușcat pasional ‎deasupra sfârcului stâng.
‎V-am spus că m-a rănit.
‎Mi-a făcut o vânătaie.
‎Considerăm că este în natura ‎acestui tip de mușcături pasionale
‎să lase urme.
‎Dar, ca să clarificăm:
‎abia în această etapă,
‎când era cu gura pe sânul dv.,
‎ați spus „nu aici”?
‎- Da. ‎- Și doar…
‎Acum vă verific cuvintele din declarație.
‎Nu ați spus „oprește-te”.
‎Nu ați spus „nu”.
‎Chiar și cu bluza descheiată, ‎ați zis doar „nu aici”.
‎Am spus „nu aici”, adică „nu, nu aici”.
‎Dar nu ați spus, efectiv, cuvântul „nu”?
‎Nu, dar încercam să-l îndepărtez.
‎Spuneați că vă temeați ‎să nu vă vadă cineva?
‎Ar fi fost foarte jenant, da.
‎Deci, deși vă smulsese bluza
‎și, cum spuneți, vă învinețise sfârcul,
‎vă îngrijora cel mai mult ‎să nu fiți văzuți?
‎Doar în acel moment.
‎Dar aceasta nu era prima dată ‎când făceați sex cu dl Whitehouse
‎la Camera Comunelor, nu-i așa?
‎- Nu știu ce relevanță are. ‎- Ba cred că știți.
‎Dră Regan, ați făcut un comentariu.
‎Revenind la întrebare, ‎pe care nu-mi place să o pun.
‎Să încercăm așa!
‎Vă rog să vă amintiți de o seară ‎cu două săptămâni înainte de incident.
‎V-ați văzut cu dl Whitehouse ‎în biroul său, la puțin după ora 21:00?
‎Da.
‎Trebuia să mergeți la o petrecere de adio.
‎Vă aștepta colega dv., ‎Kitty Ledger, la barul Red Lion.
‎Dar ați întârziat la petrecere, nu?
‎Puțin, da.
‎Din ce cauză?
‎Motivul întârzierii dv.
‎a fost pentru că ați făcut sex ‎cu dl Whitehouse în biroul lui,
‎nu-i așa?
‎Da.
‎I-ați făcut sex oral,
‎apoi ați avut un raport sexual ‎pe biroul său.
‎Da.
‎- Ar fi putut intra oricine, nu? ‎- Da.
‎Și, cu două zile înainte, în studioul BBC,
‎v-ați întâlnit cu dl Whitehouse ‎la ora 21:00.
‎V-ați întâlnit cu dl Whitehouse ‎în studioul de înregistrări
‎și ați făcut sex cu el?
‎Dră Lytton, mă tem ‎că trebuie să răspundeți.
‎Să se consemneze ‎că dra Lytton dă din cap afirmativ!
‎Și, din nou: oricine, inclusiv presa,
‎ar fi putut intra?
‎Da.
‎Și asta face parte dintr-un tipar ‎de sex imprudent la locul de muncă.
‎Nu.
‎Mă scuzați?
‎Nu. Primele două dăți ‎a fost sex consensual.
‎Dorit de amândoi.
‎Aici vorbim despre ceva complet diferit.
‎Dar ați mai făcut sex la locul de muncă
‎de alte două ori, la câteva săptămâni ‎distanță de incidentul din lift.
‎Da sau nu?
‎Da.
‎Da!
‎Lenjeria dv. ruptă, dră Lytton, ‎e făcută dintr-un material subțire.
‎E ușor de rupt într-un moment de pasiune,
‎nu credeți?
‎Sau era deja ruptă?
‎Nu. Era nou-nouță.
‎Poate ați rupt-o în timp ce o scoteați?
‎Nu, eu… Eu nu mi-am dorit asta ‎și i-am spus că nu vreau.
‎Dar ați spus juriului ‎că nu i-ați spus „nu”.
‎Nu cuvântul, poate, dar…
‎Nu…
‎cuvântul!
‎Aș vrea să vă uitați la declarația dv.
‎Puteți confirma, dră Lytton, ‎că aceasta e declarația făcută
‎pe 29 octombrie poliției?
‎- Și că e semnătura dv. jos pe pagină? ‎- Da, așa e.
‎Uitați-vă, vă rog, ‎la pagina patru, al doilea paragraf!
‎E foarte important ce urmează,
‎așa că vreau să fiți absolut sigură.
‎Nimeni nu vrea să vă pună cuvinte în gură
‎sau să le înlăture pe cele spuse.
‎Vedeți porțiunea unde scrie:
‎„s-a băgat cu forța în mine,
‎deși i-am spus «nu aici»”?
‎Da.
‎Puteți confirma că asta ați spus poliției?
‎Da.
‎Vedeți cuvântul simplu „nu”
‎în acea porțiune a declarației?
‎Nu vă grăbiți, vă rog!
‎E undeva?
‎Nu.
‎N-ați spus niciodată „nu”
‎fiindcă nu voiați ‎ca el să se oprească, așa e?
‎Nu a fost așa.
‎Dar tocmai ne-ați spus ‎că exact așa stăteau lucrurile în relație.
‎Periculoase.
‎Palpitante.
‎- Nu așa ne-ați spus? ‎- Așa era înainte.
‎Adevărul e, dră Lytton,
‎că n-a fost niciun drum ‎de la „da” la „nu” în acel lift,
‎pentru că dlui Whitehouse ‎nu îi spuneați decât „da”.
‎Călătoria a bătut pasul pe loc.
‎De la „da” la „da”.
‎Bum!
‎Nu, ai trișat!
‎- Tati! ‎- Trișorule!
‎Cum îndrăznești?
‎N-am trișat. Am un cartonaș ‎de ieșit gratis din închisoare.
‎- Fiindcă ții unele în plus. ‎- În portofel.
‎Cum îndrăznești?
‎În portofel păstrez doar o poză ‎cu tine, cu tine și cu mami.
‎Uitați! Prințul, prințesa și regina.
‎Ce e asta?
‎„Avansează la Mayfair”? Ar putea fi utilă.
‎„Avansează la Start.” Minunat!
‎Și „Eroare bancară în favoarea ta, ‎primești 200 de lire”. Excelent!
‎- Trișorule! ‎- Tati!
‎Cartonașul ăla nici nu există.
‎Ce-i asta?
‎„Ieși gratis din închisoare.” ‎Ai și tu unul. Nu poți avea destule.
‎Tati!
‎Maltratați bătrânii!
‎- Tati, ai trișat. ‎- Tati rău!
‎- Ai trișat. ‎- Trișorule!
‎- Ajutor!
‎- Tati, ai trișat! ‎- Trișorule!
‎Tati cel rău!
‎Tati!
‎N-am obosit niciodată atâta stând. ‎Parcă nu se mai termină!
‎Știu. Nu mai ai noțiunea timpului.
‎Azi nu aveai ședință cu părinții?
‎N-am mai fost de luni întregi. ‎N-ai observat?
‎Dar abia așteptai licitația! ‎De ce te-ai retras?
‎Nu m-am retras.
‎N-am renunțat.
‎- Cine dracu' e? ‎- Presa?
‎Chris Clarke?
‎Nu răspunde dacă e un reporter!
‎Sau, Doamne ferește, Clarke.
‎Chris!
‎Să-ți facem o cheie?
‎- Ai zis că mi-ai spus tot! ‎- Așa e.
‎- Despre ce e vorba? ‎- Poate nu vrei să auzi asta, Sophie.
‎- Nu pleca! N-am nimic de ascuns. ‎- Cum dorești.
‎- Mai e încă una. ‎- Încă o ce?
‎Acuzație.
‎Despre ce naiba vorbești?
‎O administratoare de la Oxford ‎a spus poliției
‎că o fată de la universitate ‎a spus că ai atacat-o când erai acolo.
‎E absurd!
‎Fata n-a continuat cu ancheta, ‎iar administratoarea nu o putea forța.
‎Dar, auzind despre proces,
‎a adus la lumină informația, ‎posibil relevantă.
‎- Cine a venit cu informația? ‎- Administratoarea.
‎Ai noroc că am contacte la poliție
‎în fiecare comitat, care mă avertizează.
‎Care îți spun minciuni! E o prostie.
‎- Dacă nu e și verificabil. ‎- Unde e fata?
‎N-au găsit-o. ‎Se pare că a plecat din țară.
‎Stai așa! Vii la ora asta aici, ‎la mine acasă,
‎ca să-mi spui un zvon ‎despre un atac de acum zeci de ani
‎asupra unei fete pe care nu o știu ‎și cu care nici n-ai vorbit?
‎Am înțeles bine?
‎Nu au găsit-o ‎pentru că persoana nu există!
‎Holly Berry.
‎Cică ăsta e numele fetei din Oxford.
‎- Ce nume mai e și ăsta? ‎- Holly?
‎- O cunoști? ‎- Mi-a fost parteneră de studii în anul I.
‎- A studiat la Oxford? ‎- Nu ți-o amintești?
‎Holly Berry.
‎Nu.
‎Genial! Asta îmi lipsea.
‎- Mulțumesc. ‎- Unde pleci?
‎Să-i spun premierului să facă ‎ce trebuia demult: să te dezavueze public.
‎S-a terminat, amice!
‎James.
‎O clipă!
‎Să vă ajut!
‎Ce-ar fi să-i lași angajatorului spațiu? ‎Ar fi de mare ajutor!
‎Cum reziști?
‎Voiam să te întreb același lucru.
‎Noi am avut o zi bună.
‎Avocata mea e eficientă.
‎Bun.
‎Tocmai m-a vizitat Chris.
‎Mi-a spus că va vorbi cu tine.
‎Ce bizar!
‎E bizar fiindcă nu s-a întâmplat. ‎E o ficțiune.
‎Se pare că amândoi ‎avem de-a face cu prostii.
‎La moțiunea de cenzură ‎Frisk e cel care bagă strâmbe?
‎E ceva mai important decât Frisk.
‎Impasul bugetar?
‎De fapt, tu ești problema.
‎Vor să curgă sânge.
‎Cine, băieții noștri?
‎Chris spune că ei cer
‎să îmi declar profunda îngrijorare
‎și să înlătur din partid ‎un om acuzat de viol.
‎- Nu poți. ‎- Aș prefera să nu, evident.
‎Nu poți!
‎Serios.
‎Mă ameninți?
‎Normal că nu.
‎E o afirmație, un fapt.
‎- N-am greșit cu nimic. ‎- Și procesul va confirma asta.
‎Dar trebuie să răspund ‎în Camera Comunelor.
‎Și cu ultima chestie, James, ‎s-a umplut paharul.
‎Tom, te rog, nu mă face s-o spun!
‎Ce să spui?
‎Îmi ești dator.
‎Deci mă ameninți?
‎Nu am făcut lucrul de care sunt acuzat.
‎Tu ai făcut lucrul ‎de care nu ai fost acuzat.
‎Sunt două chestii diferite.
‎Te-am salvat.
‎- Ți-am salvat viața, Tom. ‎- Nu mai spune nimic!
‎- Asta înseamnă… ‎- Nu mai vorbi!
‎PARTIDUL „ZGUDUIT” ‎DE CRITICILE ADUSE LUI TOM SOUTHERN
‎James!
‎Ce mai faceți, băieți?
‎Uite-l!
‎Ce mai faci?
‎E chiar el!
‎Ce am ratat?
‎Ia uite! Poftim!
‎Unde e Tom?
‎Pe acoperiș.
‎Ce mai facem, băieți?
‎E ceea ce cred eu că e?
‎E hero?
‎Stai liniștit! E din aia bună.
‎Ce paștele mă-sii, Tom!
‎Mai ușor! O ultimă destrăbălare, bătrâne!
‎Tom, e timpul să plecăm.
‎- Haide! ‎- Ce?
‎Te iubesc.
‎- Da? ‎- Te iubesc.
‎Hai!
‎- Haide! ‎- Nu.
‎Eu rămân aici.
‎Nu te las aici.
‎Nu ești un drogat nenorocit!
‎Bine?
‎Haide!
‎Unde plecați?
‎Departe.
‎Nemernici plictisitori!
‎Băga-mi-aș!
‎Poți să mergi?
‎Asta e tot?
‎Omerta Libertinilor!
‎Unde vă duceți?
‎Labagiul o fi crezând că poate zbura!
‎- Poți s-o faci, amice! ‎- Tom.
‎- Hai! ‎- Crede în tine!
‎Futu-i!
‎Fugi!
‎- Tom, fugi! ‎- Dar…
‎- Cum rămâne cu… ‎- Fugi!
‎Nu-l putem părăsi pe Alec.
‎Fugi, boule, în pula mea! Hai!
‎Haide!
‎Futu-i! Alec!
‎Nu te opri!
‎Aici!
‎Nu trebuia să chemăm ambulanța?
‎Tom, nu va supraviețui.
‎Futu-i!
‎Să-mi bag!
‎Eu i-am dat drogurile. I-am zis să sară.
‎Nu am fost acolo. ‎N-am văzut nimic. Nu știm nimic.
‎- Da? ‎- Da.
‎Îți sunt dator pentru totdeauna.
‎Bine?
‎Pentru totdeauna.
‎Omerta Libertinilor!
‎Futu-i!
‎James!
‎Ce paștele mă-sii?!
‎- Ai violat-o pe Holly? ‎- Nici nu știu cine e!
‎Holly Berry.
‎Sună a animal de pluș de sezon.
‎James!
‎Cine e Holly? Nu am o figură în minte.
‎E o nebunie! Și, ca să fie clar, ‎nu am violat pe nimeni.
‎- Ai auzit ce a zis Chris Clarke. ‎- Chris e un bulangiu.
‎Apare din neant o femeie oarecare ‎care mă acuză de o infracțiune
‎pentru care am deja un proces, ‎în numele altcuiva?
‎E doar o imitație.
‎Poți să mă privești în ochi și să-mi juri
‎că n-ai făcut sex ‎cu partenera mea de studiu?
‎A milioana oară: nu mai știu!
‎Dintre milioanele de femei ‎cu care ai făcut sex?
‎Noi am avut o relație exclusivă ‎abia la sfârșitul anului.
‎Deci nu poți exclude varianta ‎că ai fost cu ea?
‎Pot exclude varianta că am atacat-o.
‎Câte or să mai fie? ‎N-o să se termine niciodată, așa e?
‎Ba da. Trebuie.
‎Nu există motive logice să…
‎Logică? Nu există logică.
‎Oamenii sunt bolnavi la cap, bine? ‎Sunt bolnavi la cap.
‎Nu înțeleg.
‎Dintr-un motiv oarecare, cineva minte.
‎Mă uit la mincinos?
‎Sophie…
‎DACĂ DV. SAU CINEVA CUNOSCUT ‎AȚI TRECUT PRINTR-UN ATAC SEXUAL,
‎AVEȚI LA DISPOZIȚIE INFORMAȚII ȘI RESURSE ‎LA WWW.WANNATALKABOUTIT.COM
‎Subtitrarea: Crina Caliman