- Ce ți s-a întâmplat? Ai dispărut o lună! - Pot să-ți explic.
După ce m-ai lăsat lângă ursul acoperit cu hârtie igienică,
toiagul meu, Jingu Bang, a căzut în mâinile lui Niu Mowang,
care conduce revolta împotriva Împăratului de Jad.
M-am întors cu tata acasă câteva ore, deși pe Pământ pare mai mult,
dar nu-i nimic!
M-am întors pentru misiune și pentru Al Patrulea Pergament.
Cam multe informații!
Și mătușica mea, Guanyin, mi-a cumpărat un telefon nou.
Tare, nu?
CHINEZ NĂSCUT ÎN AMERICA
Nu mi-ai spus că ai invitat un nou prieten.
- Bună ziua! Sunt Sun Wei-Chen. - Ești coleg de clasă cu Jin?
Eu și mătușa mea ne-am mutat aici recent. Îmi place casa dumneavoastră.
- Ce pandantiv drăguț aveți! - Ăsta? Da, e deosebit
E un set. Îți arăt cealaltă jumătate.
Cele două piese se unesc.
Una e din jad verde, cealaltă din jad portocaliu.
- Sunt bijuterii vechi, unicat. - Tare!
Îl înveți și pe Jin chineză?
- Nu-i intră-n cap! - Sigur.
- Hai să mergem! - O să vă fac ceai.
Nu-i nevoie, mulțumim!
Ce de jucării!
Kugo Ren are mulți prieteni.
Încă n-ai găsit Al Patrulea Pergament?
Tata m-a trimis la un învățat care mă poate ajuta.
Numele lui e Ji Gong. „Călugărul nebun”.
A fost izgonit din Ceruri.
Pare promițător.
Da...
- Jin, ești magician? - Da, dar nu ca tine.
E o tâmpenie cumpărată online.
Arată-mi!
Bine, dar a trecut ceva timp și nu cred că o să te impresionez.
- Bine. - Dar...
Ia să vedem... Gata!
- Începem? - Da.
Și...
Abracadabra!
Ce?
Și... ești gata?
Cum ai făcut asta? E uimitor!
E magie adevărată!
E o lanternă în formă de hotdog. Nu e tocmai magie.
Bine. O să învăț trucul cu omul-cârnat mai încolo.
- Ar trebui să mergem la călugărul ăsta. - Nu știu ce să zic...
Dacă ai găsit un tip atotștiutor, mai ai nevoie de mine?
- Nu vrei să mă ajuți? - Ba da, dar... nu știu.
Nu prea văd care-i rolul meu. În plus, am un proiect la biologie.
Haide, Jin! Ești călăuza mea. Am văzut asta în vis.
Bine. Hai să mergem!
Deși nu știu... „Călăuză” sună nașpa.
- Servitor? - Nu, lasă. Mai bine călăuză.
TEMPLUL DE AUR
Sigur am ajuns unde trebuie? Arată ca un mall mai mic.
Scrie „templu”.
Haide!
Nu prea văd lume pe aici.
- Crezi că el e? - Nu știu.
Sunteți Ji Gong?
Sunt Larry.
Încearcă la bar.
- Bună! - E nevoie de șervețele la masa șapte.
Cred că e beat.
- De ce spui asta? - Uită-te bine la el.
- Bună ziua! - Care-i treaba?
Căutăm un învățat pe nume Ji Gong.
Mai degrabă „Ji Luați-o-la-Goană”.
- Valea! - Bine.
Nu văd niciun zeu chinez pe-aici. Nu sunt o călăuză prea bună.
- Mă duc să-mi fac proiectul la biologie. - Bine.
Ai telefonul la tine, nu? Dă-mi un mesaj dacă găsești ceva.
- Bine. - Mai vorbim!
Pari foarte încântat de proiect.
Da, să zicem că ador biologia.
- Bună! - Bună!
- Intră! - Mersi!
- En garde! - Scuze!
- Nu-i cinstit! Ai trecut linia. - Ce înseamnă asta? M-ai nimerit!
Lăsați armele, pe aici trec oameni normali.
- Amelia, răzbună-mă! - Scuze!
- Bună, tată! - Bună!
- Bună! Tu ești Jin. - Bună ziua! Da.
Meels, am pregătit băuturile.
- Le aduci tu? - Bine. Vin imediat.
- Încântat de cunoștință, doamnă Taylor! - Spune-mi Margie Ann, te rog.
Eu sunt Dennis, iar el e Holden.
- Bună! Pa! - O iei pe toată?
Scuze! Simte-te ca acasă.
V-am pregătit o gustare.
- Mulțumesc! Asta e... - Da, asta.
- E de la restaurant? - Nu.
Îmi pare rău că n-am pregătit mai multe. Am fost ocupată cu munca.
E... Se poate?
- Te rog! - Mulțumesc mult!
Ușurel!
- Scuze, dar brânza e foarte bună! - Mulțumesc!
- Cine ești și ce cauți aici? - Caut pe cineva.
- N-o să-l găsești aici. - N-am spus pe cine.
Nu-i nimeni aici, nici măcar eu.
- Bine... dar nu te apropia. - De ce? Ți-e teamă?
Nu. Respirația ta miroase foarte urât.
Ji Gong?
Ji Gong...
asta e deghizarea ta?
Poate. Acum spune-mi cine ești!
Sunt Sun Wei-Chen și cred că amândoi căutăm același lucru.
Al Patrulea Pergament?
Renunță. E o pierdere de timp.
De ce?
Am călătorit milioane de kilometri și am ajuns în orașul ăsta stupid,
unde nu găsești nici măcar pizza bună!
Deci e aici. Și tu ai aflat tot de la un cocor?
Ce? De la un cocor?
- Ți-a apărut în vis? - Nu.
Vino!
O să-ți arăt.
Haide!
N-am visat nicio panaramă de cocor. Am făcut o tonă de muncă de cercetare.
Uită-te la tablourile astea! Ce vezi?
- Culori. - „Culori.” Nu, idiotule!
Asta e tot ce trebuie să știi despre Al Patrulea Pergament.
- Uite, tâmpitule! - Bine.
Lasă, o să-ți explic.
Demult, Sun Wukong a îndrumat un grup de pelerini spre vest.
Au atins iluminarea
și au transcris înțelepciunea sutrelor pe trei pergamente.
Disciplină, Dialectică și Filozofie.
Dar cei mai mulți nu știau
de existența unui al patrulea pergament care conținea Sutra Puterii.
Celelalte par o tâmpenie, nu?
În fine. Legenda spune că Buddha a distrus Al Patrulea Pergament
și a presărat fragmentele deasupra Pământului.
A dispersat puterea absolută. Cam exagerat, după părerea mea.
La un moment dat, două familii pașnice
au devenit obsedate de adunarea fragmentelor
ca să-și poată extinde teritoriul.
Egoismul lor a dus la ranchiună, înșelăciuni și, în cele din urmă, război.
Nu știu dacă ți-ai dat seama, dar oamenilor le place războiul.
Asta e tot ce știu să facă. Așadar Buddha a făcut o proclamație.
Doar după ce familiile rivale vor găsi armonia,
puterea sutrei se va arăta.
Al Patrulea Pergament ar putea fi oriunde sau orice.
Ar putea fi o piatră sau un nor.
- Un pandantiv. - Am zis orice, nu?
O să stăm aici ca să dăm exemple?
Trebuie să plec. Mulțumesc!
Atât? Nu mă feliciți pentru tablouri? Nu-mi mulțumești pentru informații?
Ba da, tablourile sunt uimitoare! O să-i spun tatei că m-ai ajutat. Mersi!
Auzi, cine-i taică-tu?
Regele-Maimuță. Sun Wukong.
„Stabiliți metabolismul bazal.
Luați-vă pulsul la încheietură timp de șase secunde.
Înmulțiți numărul cu zece și veți afla pulsul de repaus.”
Bun.
- Ești gata? - Da.
Start!
Stop.
Eu am 60 de bătăi. Tu?
- Cred că am numărat greșit. - De ce? Cât ți-a ieșit?
O sută și ceva. Ar trebui s-o iau de la capăt.
Poate te-au stresat ai mei.
- Cum fac cu mine. - Sunt grozavi!
- Tatăl tău voia să mă îmbrățișeze. - Cu siguranță!
Mă bucur că n-a făcut-o. Am mâncat multă brânză.
- Scuze, trebuie să răspund și mă întorc. - Bine.
Meels, poți să mă ajuți cu scanerul? Iar piuie.
- Alo? - Jin, am vești bune.
Sunt cam ocupat.
Voiam să-ți spun că...
Dă-mi un mesaj, ca o persoană normală. Pa!
Bine. Pa!
- Jin zice că o să se întoarcă repede. - Poți să-l aștepți. Poftim!
Mulțumesc!
Ce bun e!
O să-ți dau și pentru acasă.
Mulțumesc! Frumoasă etichetă!
Îți place ceaiul meu și îți place și pandantivul!
- Pot să-l mai văd o dată? - Mă duc să-l aduc.
Jadul portocaliu e moștenire de la familia tatălui lui Jin.
Acesta e de la familia mea.
Uite!
- Te-ai întors! - Da, bună!
Bună ziua!
El e Wei-Chen, prietenul lui Jin.
Nu l-ai scos de mult din vitrină.
Îl admiram.
Cele două pandantive sunt un set.
Aparțin familiei noastre de generații întregi.
Cele două familii s-au războit înainte.
Ne-am născut în provincii diferite.
Când ne-am căsătorit, am rugat pe cineva să le unească.
Așa.
Reprezintă unitatea familiei noastre.
Îți stă bine.
Foarte bine.
Ai aflat ceva la birou?
Nu încă. Bun... O după-amiază plăcută la studiul Bibliei!
- La revedere! - Da.
Iremediabil
Freddy, ești acasă?
Ți-am adus înapoi sosul iute. Am ajuns pe tron de urgență din cauza lui.
Sunt aici, Danny!
- Unde? - Aici.
- Unde ești? - Chiar aici!
- Freddy, ce cauți în perete? - Îmi fac somnul de frumusețe.
- Știi că trebuie să cobori patul? - Normal!
Cum crezi că mă culc în fiecare seară?
Nu e periculos să dormi așa?
De ce? Ce poate păți un Wong?
Noapte bună!
Bună, Jin!
Scuze! Holden uită să închidă televizorul.
- Nicio grijă! - O să-ți arăt piesa Ameliei.
Am înregistrarea.
- Chiar nu e nevoie... - Dar joci foarte bine, Meels!
- E foarte talentată! Știu ce spun! - Mamă!
- Avem mult de învățat. - Jin, vrei s-o vezi?
- Da. De ce nu? - Bine.
Știți ce? Mai bine mergem să învățăm.
- Merita rolul principal! - Da...
- Pe mai târziu, Margie Ann! - Putem s-o vedem oricând.
Domnul ne cere adevărul, așa că iată-l!
- Prăjiturile tale erau râncede. - Ba nu, erau proaspete.
- Cu siguranță nu erau! - Doar ce le-am cumpărat!
Să ne concentrăm! Efeseni 4:15. Să rostești adevărul cu dragoste.
Îi spunem adevărul. Prăjiturile ei n-au fost bune.
Te rog, ajunge! Vreau să vă spun ceva.
Aș vrea ca fiul meu să fie ca Wei-Chen.
E politicos și foarte chipeș.
- De acord! Foarte chipeș! - Așa e.
Cine o fi?
Poate e Jin.
- Cu ce vă pot ajuta? - Bună ziua! Mă scuzați de deranj.
Wei-Chen!
Te căutam!
- Îmi cer mii de scuze! - Stai liniștită.
- Stai... De ce-ți ceri scuze? - Mama e enervantă uneori.
Ba nu... Mi s-a părut foarte drăguță.
E superputerea ei, dar o folosește în scopuri malefice.
Tu ești?
Da.
Ești supărată pe mama ta fiindcă vorbește frumos?
Crede că e drăguță, dar doar se preface.
Da...
Părinții mei n-au problema asta.
Mama mi-a zis azi că am urechi urâte.
Sincer, aș vrea să mă critice uneori în loc să îndulcească lucrurile neplăcute.
Înțeleg.
Spune ceva despre coșul meu. Știu că-l vezi.
- Ce? - Coșul meu. Spune ceva sincer!
Coșul tău arată perfect.
Nu te pricepi deloc!
Ar trebui să spui că arată ca un tamale fierbinte.
Ca un tamale fierbinte? Dar nu arată deloc așa.
Jin, mănânci fajita cu noi?
- Cu mare plăcere! - Bine.
- Ar trebui s-o anunț pe mama. - Bine.
Alo?
Bună, mamă! Încă învăț pentru proiectul ăla.
- Pot să iau cina aici? - Prietenul tău Wei-Chen a trecut pe aici.
- Ce? - Cu unchiul lui.
Care unchi? Mamă, Wei-Chen n-are niciun unchi.
Ba da, ne-a invitat să luăm cina la restaurantul lui.
Vino și tu! Îți trimit adresa.
- Sunt foarte de treabă, Jin! - Mamă, cine-i tipul ăsta?
Nu fi nepoliticos!
Alo?
- Bun-venit! - Am venit pentru cină.
- Intră! - Mulțam!
Aud muzică, dar nu cântă nimeni!
E partea cea mai tare a cântecului!
Te simți bine?
Cântați, doamnă Liu! E rândul dv.
Jin!
- Bună! - Dragul meu Jin!
- Mamă, te-ai îmbătat? - Deloc.
Am împărțit o bere cu doamna Fan și o alta cu... mine.
L-ai cunoscut pe unchiul lui Wei-Chen? Domnule Gong!
El e fiul meu. Jin, frumosul meu!
- Bună, Jin! - Bună! Ne-am cunoscut.
- Nu prea cred! - Ba da. Acolo.
- Te înșeli. - Bine.
Bun-venit! Ia-ți ceva de mâncare!
E un cântec bun. O să cânt!
- Da! - Stai, mamă...
Relaxează-te, amice!
- Trebuie să-ți explic. - Bine.
Vino cu mine!
Explică-mi de ce le-ai adus pe prietenele mamei aici.
Eu? A fost ideea lui Ji Gong.
Ospătarul beat? Ăla e Ji Gong?
Zice că e doar o deghizare, dar cred că e beat de-a binelea.
- Excelent! - Mi-a povestit de Al Patrulea Pergament.
Am vrut să-ți spun, dar nu erai acasă.
- Probabil m-a urmărit. - Da...
De ce te-ai dus la mine fără să-mi zici?
Am încercat să-ți zic, dar învățai la biologie.
Bere rece!
Cine mai vrea?
Și tata e aici?
Da.
Lăsați cuplul să cânte!
- Repetă ce zice. - Ce? Nu te aud.
Jin, cred că Al Patrulea Pergament e aici și are legătură cu părinții tăi.
Poftim?
Ar putea fi pandantivul mamei tale.
- Nu știi când să intri! - Soția mea trage de mine mereu.
- Dacă nu trag de el, nu se mișcă! - Știu cum să mă mișc.
Le-ai cerut alor mei să-ți arate bijuteriile?
Am văzut două familii rivale în tabloul lui Ji Gong.
Nu se înțelegeau, la fel ca părinții tăi.
- Asta e logica ta? Cred că glumești! - Vorbesc serios!
Chiar ei mi-au spus asta. Ji Gong caută pergamentul de ani de zile.
- Și e de acord cu mine. - Grozav!
Ai aflat totul de la Jack Sparrow în varianta chineză.
Clar! Pare o sursă de încredere.
I-am zis să ceară o promovare și acum o s-o obțină!
- N-am obținut-o. - Ce?
N-am fost promovat.
L-au ales pe Pat.
Unde e gheața?
Gheață!
Christine!
De ce ești supărată?
Tu de ce nu ești supărat? Pat e acolo de mai puțin de un an.
M-am gândit mai bine și o să-mi dau demisia.
Vrei să demisionezi? De ce nu mi-ai spus?
- Din ce o să trăim? - Avem economii.
Nu ne ajung.
Trebuie să ne-ajungă câteva luni.
- Ascultă-mă! N-am strâns suficient. - Glumești! Cred că ești beată.
Unde s-au dus banii?
Am avut nevoie de ei ca să cumpăr pudra din plante.
Cât ai cheltuit?
- A fost o investiție! - Cât?
Jumătate.
Plec acasă.
Pe mai târziu!
Unii oameni nu țin la karaoke, nu?
Următorul cântec!
Îmi pare rău, știu că pare nasol,
dar a trebuit să fac asta ca să opresc revolta.
Cântați, doamnelor!
Dacă pandantivul conține puterea...
Pandantivul...
Wei-Chen!
Ji Gong!
Wei-Chen!
Urmează „Doar tu mi-ești drag”
Ji Gong!
Salut!
Deci ăsta e planul tău? Ne distragi atenția și furi pandantivul?
Da.
Nu asta voiai și tu?
Nu înțelegi. Împăratul de Jad și tata au nevoie de el.
Poate că nu știi asta,
dar, demult, tatăl tău mi-a furat slujba.
Da. Eu trebuia să devin Marele Înțelept!
- Nu te cred. - Nu-mi pasă dacă mă crezi!
Cu ajutorul ăstuia o să mă întorc acasă. Mersi pentru pont!
Jin!
N-am nimic.
Să facem asta mai des!
- Jin! - Unde ai fost?
Abracadabra!
Ai furat pandantivul mamei?
Ce? Nu!
Da, dar l-am furat înapoi de la Ji Gong.
Atunci dă-mi-l!
Ce?
Am nevoie de el.
Wei-Chen, dă-mi-l!
- E important pentru mine. - Pentru tine? E al părinților mei.
S-au certat din cauza ta. Nu-mi pasă cine ești și ce se petrece!
Nu poți să vii la noi acasă, să ne iei lucrurile și să minți!
Eu am mințit?
Nu. Tu ai mințit!
Nu vrei să-mi fii călăuză, darămite prieten!
Wei-Chen, nu vorbim despre asta.
Nu-ți aparține.
Înapoiază-mi-l!
- Jin, îmi pare rău. Te simți bine? - Încetează!
Nu e ceea ce căutai?
Doamnă Guardia, îmi pare rău, dar frigiderul e stricat.
Vă fac rost de altul.
- Mulțumesc, Jamie! - E aici de când am cumpărat apartamentul.
Mă mir că a rezistat atât!
Poftim!
Ca să nu se strice.
Papas con chorizo. Știu că-ți plac.
Doar dacă sunt făcuți de dumneavoastră. Mulțumesc! Înainte să uit...
Poftim! Predau un curs despre Shakespeare la postliceală.
Săptămâna viitoare organizăm un spectacol.
- O să joci și tu? - Nu. Sunt omul din umbră.
Actoria nu-i pentru oricine.
- Mi-a început emisiunea. - Bine, doamnă Guardia.
- O zi bună! - Pa!
- Nu-mi vine să cred. Tu ești? - Ce poate păți un Wong?
Subtitrarea: Giana Stănculescu