Fortell om deg selv, Sara.
Jeg…
Jeg heter Sara Guzmán.
Når kommer jeg ut herfra?
Hvem bor du med?
Med moren min
og broren min.
Hva kan du fortelle meg om dem?
De er familien min.
En vanlig familie.
Hva er en vanlig familie, Sara?
En mamma.
Barn.
Vi trenger ingen andre.
Stoler du på dem?
Stoler du på familien din?
Ja.
Veldig.
Hvis du måtte velge én person i verden, hvem ville det vært?
Broren min, Álex.
Han tar seg av meg.
Beskytter meg.
Jeg er veldig glad i ham.
Hvem andre er du glad i?
Mamma.
Når kommer mamma på besøk?
Hva gjør mest vondt?
Å ha blitt født…
Å ha blitt født sånn.
Sånn som dette.
Med…
Med dette.
Når kommer jeg ut herfra?
Hva vil du gjøre når du er ferdig med behandlingen?
Har du noen bestemte drømmer?
Jeg vil reise langt vekk.
Vekk herfra.
Så langt vekk jeg kan.
Vil du ha en egen familie?
Ja.
Jeg vil ha en lykkelig familie.
Jeg vil være lykkelig.
EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Nå vet du sannheten.
Nå vet du hva som skjedde med Sara.
Si meg noe.
Hva tenker du på?
Nei, Álex, nei!
Slipp meg løs. Ikke la meg være her.
Hjelp meg.
Álex.
Vær så snill, hjelp meg.
Álex, hjelp meg!
Álex!
Flytt deg!
Vi flytter oss ikke.
Hva gjorde du med den kvinnen?
Jeg snakker til deg, for faen.
Álex, sa hun hvor Sara er?
-Álex! -Álex!
Álex!
Jeg er sulten.
Blir du opphisset?
Gir de deg fortsatt nytelse?
-Jeg hører deg ikke. -Nei.
-Jeg hører deg ikke! -Nei! De gir meg ikke nytelse!
Nei!
Jeg liker ikke menn lenger!
Jeg liker dem ikke!
Ikke nå lenger!
Fortere, vi må ikke miste ham.
Slapp av, vi mister ham ikke.
Doktor.
Sara har et våpen.
Ikke misforstå, José María.
Jeg er glad i mennesker som deg eller datteren min, Daniela.
Jeg avviser dere ikke.
Jeg ønsker det beste for dere.
Men du må forstå at det å være slik,
er en negativ følelse
forårsaket av en hendelse,
et traume i barndommen.
Og dette
må rykkes opp med roten.
Og du må også forstå
den enorme smerten du påfører familien din ved å være den du er.
Du vil ikke tilbringe
resten av dine dager sånn,
alene, bitter.
Leve i et helvete
på grunn av de dårlige valgene dine.
José María, stol på meg.
Jeg kan hjelpe deg.
Álex er den eneste som kan hjelpe meg. Bare Álex.
Det er på tide å rette opp det som er forskrudd.
I dag skal du elske for første gang.
Som en ekte mann.
Hva driver han med?
Jeg aner ikke, men vi må stole på ham. Álex vet hva han gjør.
Álex!
Hei, hva er det du gjør?
Hva i helvete gjør dere her?
-Kom dere vekk. -Nei, Álex.
-Ikke tale om. -Stikk!
Vi blir her med deg.
Faen heller.
For helvete.
Lukk døra.
Ok, jævler!
Alle ned på gulvet! Ingen rører seg!
Slipp våpenet nå! Slipp det!
Ned på gulvet!
Kom hit!
Er Sara her?
Var det derfor du dro hit?
Det er på tide at du endelig får vite sannheten.
Jeg skal si hvor Sara er.
Snakk.
Er du sikker?
Snakk!
Sara.
Sara!
Rodolfo, få ham bort dit.
Dit! Kom igjen!
-Elisa, ta pistolen. -Ja.
Lenger tilbake.
Fortsett.
Der. Ned.
Bind dem.
-Hendene på ryggen. -Rodolfo.
-Hendene. -Bind alle sammen.
Jeg skal stille et enkelt spørsmål.
Og dere svarer hvis dere vil hjem.
-Hendene. -Hvor er Reinaldo?
Hvor er Reinaldo?
Greit. Du.
Hvor i helvete er Reinaldo?
Hvor?
Alle blir her.
-Vent her. -Álex.
Jeg vil også finne Sara.
Vent her.
Pass på Elisa.
Ikke slipp noen ut, ok?
Hør på meg. Du er ikke alene om dette.
Jeg skal hjelpe deg.
Hendene. Kom med dem.
Unnskyld.
Ikke rør dere.
Rodolfo.
-Pappa er utenfor. -Jeg henter ham.
Ingen rører seg.
Hva skjer?
Hva faen?
Sara!
Hva skjedde? Sara!
Hva har du gjort? Hva skjedde?
-Hun var din beste venn. -Hun var søsteren min.
Marifer.
Hvorfor ødelegger du livet ditt?
Etter alt jeg måtte lide da jeg var 18.
Du er for gammel for dette tullet.
Ikke skuff meg, Chema.
Dette er ikke deg.
Du var alltid modig.
Kom deg opp.
Jeg vil bare være lykkelig.
Du er lykkelig.
Jeg var alltid stolt av deg. Jeg beundret alltid motet ditt.
Du er unik, Chema.
Hvorfor endre på det nå?
Du er en mann nå.
Tiden har vært nådeløs mot oss alle.
Hvis du dreper meg, vil du aldri få vite hva som skjedde med Sara.
Her er hele sannheten.
Slipp våpenet, så gir jeg deg bevisene.
-Hvor er Lucía, din jævel? -Álex.
Álex.
Sara, hva har du gjort?
Det eneste du trenger,
er meg.
Og meg får du aldri.
Chema, hva faen gjør du her?
Jeg var dum.
Det var en feil. Jeg ville ikke lide mer.
Hjelp meg.
Daniela.
Hjelp meg ut herfra.
Daniela, kom igjen!
Så godt at du kom.
-Takk. -Dere må ut herfra.
-Elisa og Rodolfo er i lobbyen. Gå nå. -Kom de for å treffe meg?
Ja, og dere drar med dem.
-Gå! -Nei!
Jeg forlater deg ikke.
-Jeg blir her hos deg. -Jeg må finne Lucía.
-Vet du hvor hun er? -Nei. Hun er ikke på rommet sitt.
Jeg aner ikke.
Chema, du må gå.
-Gå til lobbyen. -Nei, for faen.
Jeg gjør ikke den samme feilen igjen.
Jeg forlater deg ikke igjen. Jeg blir her.
Hør på meg.
Du må få Elisa ut herfra. Du kan hjelpe meg på den måten.
Vær så snill.
Gå.
-Gå. -Kom.
Gå, Chema.
Kom igjen.
Jeg liker ikke dette.
Vaktene utenfor rører på seg.
Hvorfor tar det så lang tid?
Vi kan ikke gjøre noe. Vi må vente her.
Det ordner seg.
Tenk over det.
Blir vi her og kaster bort tiden, havner alle i fengsel.
Ingen skal i fengsel så lenge jeg lever.
Sara.
Lucía.
Lucía, det går bra.
Hva er det? Går det bra?
-Jeg henter Álex. -Rodolfo.
Bli hos dem. Jeg skal gå.
Chema? Går det bra?
Hva gjør du her?
Går det bra? Vil du sette deg?
Han lot seg legge inn her fordi han trodde han ville forandre seg.
Homofobien din ødela livet til sønnen din også.
Han ble torturert i dagevis. De drepte ham nesten.
Men du bryr deg vel ikke?
Han ville bare bli en mann og være stolt av det.
Går det bra?
Om noen skal klandres for at jeg liker menn,
er det du og mamma.
Legg deg inn her du, din dritt.
Vi valgte ikke å bli født sånn.
Jeg ville være fri, og kunne ikke. De lot meg ikke.
Álex!
Jeg vet at du er der!
Kom ut!
Álex!
Dere er også skyldige.
Dere skulle ha beskyttet broren deres.
Vi må ikke helbredes.
Álex.
Álex, jeg vet at du har mange spørsmål.
Mange. Men hvis du dreper meg,
er det ingen som kan fortelle deg hvor Sara er.
-Ingen. -Jeg vet det.
Jeg vet hele sannheten.
Er du sikker?
Snakk!
Sara er død.
Sara!
Hun klarte ikke behandlingen.
Hun kom seg aldri etter trepanasjonen.
Hun foretrakk å ta sitt eget liv
enn å være Reinaldos labrotte.
Det eneste du trenger, er meg.
Og meg får du aldri.
Nei.
Sara, hva har du gjort? Nei.
Vent.
Hvorfor…
Du mistet det du ønsket mest.
Nei!
Jeg trenger deg for legemiddelet.
Ikke dø. Nei.
Hjelp meg!
Nei, ikke dø.
Og jeg prøvde å redde henne.
Du aner ikke hvor verdifull din søster var for meg.
Sara!
Så du lagde hull i hodet hennes?
Torturerte henne og tok datteren hennes da hun ble født?
Sperret henne inne og fikk oss til å tro at hun var død?
-I vitenskapens navn. -Vitenskap, du liksom.
Søsteren din…
Sara har bidratt enormt
til vitenskapen.
Derfor gjorde jeg det jeg måtte.
Álex!
Nei!
Ikke gjør det.
Trykker du på den knappen,
havner du i fengsel igjen.
Jeg satt inne i 18 år for noe jeg ikke gjorde.
Tror du gjør meg noe
å gå tilbake fordi jeg hevnet min søsters død?
Jeg gir faen.
Du planla alt dette, din jævel.
César var bare nikkedukken din.
Du ødela livet mitt.
Mitt og mange andres.
Og nå skal du til helvete, din fordømte jævel.
Kom deg ut før politiet kommer.
Hvor skal jeg sette inn pengene dine?
Behold dem.
Jeg visste at du ville stjele pengene mine.
Det var den eneste måten å få meg tilbake på.
Jeg visste at pengene var trygge hos deg.
Og at de ville nå barna mine via deg.
Behold dem.
Og del dem med barna mine.
Det er min siste vilje.
Jeg vil dra.
Jeg har ikke mer å gjøre her.
Ok, vent.
Vi må vente på Álex.
-Han er opptatt med faren min. -Ro deg ned.
Nei. Ikke ta på meg.
Nei.
Rodolfo!
Slipp meg! Rodolfo!
Slipp meg!
Rodolfo!
Nei.
Tilkall en lege! Ikke bare stå der!
Hjelp!
Rodolfo!
Ikke dø, Rodolfo. Vær så snill.
-Rodolfo. -Vær så snill.
Sara.
Rodolfo.
Bekrefter du forklaringen din, Lazcano?
Jeg er ansvarlig for alt. Jeg har ingenting å skjule.
Jeg drepte Reinaldo.
Og det var jeg
som drepte og begravde Abel Martínez for 18 år siden.
Før ham bort.
Bare et øyeblikk.
Basert på bevisene
og anklagene om menneskehandel,
skattesvik,
svindel og forfalskning,
samt overlagt drap på Abel Martínez Osorio
og Reinaldo Gómez de la Cortina,
dømmer denne domstolen César Lazcano
til 40 års fengsel.
Hva er det med pappa?
-Jeg kjenner ham ikke igjen. -Som om han ikke bryr seg lenger.
Skal han virkelig ta skylden for alt? Skal han virkelig i fengsel?
Álex.
Det er på tide å ta farvel, Álex.
Jeg har alltid vært stolt av deg. Ikke skuff meg nå.
Gjør datteren min lykkelig.
Lysene!
To måneder.
Vi oppdaget det for sent.
Jævla bukspyttkjertelkreft.
Den jævelen gjemte seg bra. Den er som meg.
Sleip, sta, uventet.
Beklager, señor Lazcano. Det er ikke mye vi kan gjøre.
Du tar feil.
Jeg har alltid foretrukket å slåss.
Jeg har en formue,
og med den skal jeg kjøpe meg liv.
-Men det er ingenting… -Takk, doktor.
Jeg har alltid vært stolt av deg.
Ja.
Hva med meg?
Din jævel.
Du vet hva han er i stand til.
…og vi blir her og gir deg siste nytt.
Vi kan prøve en annen prosedyre.
Jeg er villig til å prøve alt.
César, ingen formue kan hjelpe deg.
Det er ikke mer å gjøre.
Hvor skal dere?
Ikke gå uten meg.
Hvor skal dere?
Nei.
Hvor skal dere?
Dere kan ikke gå.
Ikke gå fra meg. Ikke gå uten meg.
Søster.
Når du er ferdig i hagen, tar du toalettene.
Hvordan føler du deg?
Jeg har det bra.
Du gjorde det rette, Álex.
Politiet måtte få vite hvor Reinaldo begravde pasientene sine.
Disse menneskene trengte en ordentlig begravelse.
Og nå får Sara hvile sammen med moren sin. Slik du alltid ønsket.
-Takk. -Du vet at du ikke er alene, ikke sant?
Nå gjør jeg det.
Lucía.
Tekst: Sissel Drag