EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Det stemmer. Du droppa treninga.
Du kan ikke gå gjennom Det korsformede sverdet.
Knytter vi bånd nå?
Dette har du sørga for selv.
Hva feiler det deg?
-Hold deg unna, Mary. -Stikk.
Hvor skal du, tror du?
Dere har litt å snakke om.
-Kommer. -Du begår en feil.
Ikke så ille som å la deg og Duretti ta Glorien.
Kom igjen.
Hva gjør du? Gå!
-Pokker. -Flott.
Så klart forlot han meg. Det hadde jeg gjort også.
Jeg er et snålt, tidligere dødt barnehjemsbarn.
Hei.
Fin jakke.
Ja, jeg prøver noe nytt.
Kan vi dra nå?
Hva er i veien?
Det kan være at noen følger etter meg, så...
-"Kan være." -Jeg sjekka stedet.
-Tror ikke Jillian Salvius har noen her. -Jeg er ikke bekymra for dem.
Hva? Er andre etter deg?
Ja.
-Kjøpte du billetter? -Ja.
-Måtte du vise legitimasjon? -Jeg viste dem én.
De kan ikke spore oss opp. Om de kan det, så se her.
Båten går til Marokko, så til en annen havn, nærmere Portugal.
Vi gjemmer oss på ferja, og så drar vi tilbake til Lisboa.
De som følger etter deg, tror at du gikk av i Afrika. Pang.
Jeg liker planen.
Hun er ikke her.
Du sier ikke det.
Hvor er du?
Hvorfor ser du på meg?
Jenta unnslapp.
-Kirken. -Jeg sendte dine beste, som du ba om.
Det var åpenbart ikke bra nok.
-Send flere. -Jeg er en bedre rådgiver enn general.
Nå må du være begge deler. Finn jenta.
Ellers kan det jeg gjør her gå opp i flammer.
Menneskehetens historie er preget av arkitektoniske endringer.
Ikke bare gjennom måten folk bor,
men også gjennom hvordan vi ser på verden og grensene.
Opplysningstiden ga oss vitenskap,
barberhøvelen som gjorde at vi kunne skille åndeverdenen fra virkeligheten.
Jeg står her for å kunngjøre at vi nå står overfor en ny opplysningstid.
Jeg har et nytt spørsmål.
Hva om det vi trodde var en barberhøvel faktisk er en bro?
Arken er den broen.
En kvanteportal til en annen verden.
For første gang vil mennesker kunne reise utenfor dette universet.
Hva er denne broen?
Før dere spør, så kan jeg ikke si hva som fins på den andre siden,
men jeg kan si hva jeg tror.
Jeg tror at det fins et liv etter døden,
men det likner ikke det man nevner i bøker og skrifter.
Gud, eller det dere tror skapte oss, ga oss fri vilje.
Evnen til å tenke, bygge og finne opp.
Han ga oss divinium,
et superledende material
som har blåst liv i mitt arbeid.
Hva om Gud ga oss verktøyene
til å finne veien til et rike der døden ikke eksisterer?
Hva er divinium?
Noen kaller mitt arbeid blasfemi.
De gjør alt i sin makt for å ødelegge oppfinnelsene som rokker grunnvollene
Kirken og dens makt er bygget på.
Å nekte menneskeheten tilgang til broen,
og heller gi svevende løfter om frelse,
det er ekte blasfemi.
Mener du at Kirken kan anlegge sak mot deg?
Det har de gjort.
Jeg ber Vatikanet om å stanse all fiendtlig aktivitet.
Jeg er ingen fiende.
Faktisk har jeg veldig gode nyheter til dem.
Himmelen eksisterer,
for jeg fant en port dit.
Takk.
Kan du fortelle mer om stoffet, er du snill?
Jillian Salvius erklærte nettopp krig mot Vatikanet på en pressekonferanse.
-Det skjedde ikke umotivert. -Pass på hva du sier, søster.
Søsteren har rett.
Vi må forberede oss på hevn.
Krig kan ikke være løsningen.
Vi har Skjoldet. Maskinen blir ikke ferdig uten den.
Det første på agendaen er å sikre Trosskjoldet,
og forhindre henne fra å bli ferdig.
Er det hun hevder at maskinen kan gjøre, mulig?
Det fins bare én vei til himmelen. Gjennom Guds nåde.
Har hun virkelig bygget en bro, så leder den rett til helvete.
Vi krangler om rustningen, når Glorien er der ute.
Dette er ikke bare en kamp om metall eller ideologi.
Dette er en kamp om menneskehetens sjel.
Søster Beatrice.
Trosskjoldet skal være i Vatikanets varetekt.
Det er trygt her, Deres Eminense.
Søsterkrigerne har vært betrodd diviniumet i århundrer.
Det er ikke oppe til diskusjon.
Bestem Dem.
Gjør som jeg sier, eller bli fjernet fra stillingen.
Det er over.
Endelig er jeg fri.
Hei. Det er meg.
Kom inn. Jeg er alene.
Kysten er klar.
-Hvorfor trengte du T-skjorte? -Takk.
Igjen?
Hvis blod er det?
Mitt eget, men det går bra, altså.
Bortsett fra at skjorta di er dekka av blod, og folk jager deg.
Kan vi ta noe å drikke?
Du kan stole på meg.
Bare gi meg en forklaring.
Da må vi definitivt ha noe å drikke.
-Jeg er ikke ferdig med deg. -Rør meg igjen, så er du det.
-Du lot henne dra. -Jeg ville beskytte deg.
Jeg gjør jobben min.
Mer enn jeg kan si om deg.
Hør her. Jeg stoler ikke på deg, liker deg ikke.
-Du har ingen gudegitt rett til Glorien. -Jeg har ikke dårlig samvittighet.
Vi trenger en trent krigernonne som tar ordre.
Det klarer hun.
Hva er planen?
Bare drikk.
Greit. Hvorfor er folk etter deg?
Jeg...
...tok noe som ikke tilhører meg.
Er det alt?
De som vil ha det tilbake, er skikkelig forbanna.
Hva var det?
En ring.
En veldig merkelig, gammel ring.
-Kan jeg få se? -Nei.
Jeg gjemmer den.
Det er noe du ikke sier.
Jeg er ille ute. Jeg må tilstå.
Du sier lite om fortida.
Jeg vet nesten ingenting om deg.
Jeg vokste opp på barnehjem, ok?
Jeg spiller sympatikortet.
For en drittsekk jeg er.
Jeg ble utsatt for en bilulykke.
Jeg overlevde, men ikke mamma.
Hvor gammel var du?
Sju.
Faren min var ikke i bildet. Jeg ble alene.
Etter at jeg hadde ligget på sykehus, tok de meg til et barnehjem.
Der har jeg vært siden.
Dagen vi møttes, var første dag jeg gikk.
Ut derfra, mener jeg.
Nå gir alt mening.
Hva da?
Det kom nok ut feil, men at du ikke ville snakke om fortida.
Alt føles som det er første gang.
Det er jo ikke noe man deler på første date.
Var det det?
En talemåte.
Men kanskje?
Vet ikke. Kan vi glemme at jeg sa det,
ha det gøy og bare...
Eksistere.
Por favor.
To.
Skål.
Håper du har en oppdatering om Glorien.
Intet nytt om Ava ennå,
men Mary er iherdig.
Jeg beklager.
De tar Skjoldet.
Kan jeg snakke fritt, pater?
Hvor er du så ubekvem med å gi Hans Eminense Skjoldet?
Jeg er bekymret for at kardinal Duretti deler oss.
Skyver oss vekk fra oppdraget.
Alt snakket om Troens skjold og Jillian Salvius.
Vi hadde bare jobbet mot henne, om han fikk viljen sin.
Men skal vi ikke stole på Kirken og dens hierarki?
Kardinal Duretti er ikke Kirken vår.
Unnskyld. Det hørtes bittert ut.
Jeg var oppfarende på din alder.
Det kostet meg alt før jeg fant dette kallet.
Jeg må ikke ta opp gamle vaner.
Det går bra, søster.
Det er fordi alt er annerledes nå.
Søster Shannon er død.
Glorien valgte Ava.
Og kardinal Duretti tar over for deg.
Egoet mitt takler Duretti.
Det er samvittigheten som kanskje får overtaket, søster.
Vel.
Jeg får nesten gå.
-Skjoldet er klart for å transporteres. -Flott.
Om det ikke var mer...
Jeg må si deg noe, søster Beatrice.
Du gikk ut som beste elev på kullet
fra den mest prestisjetunge kostskolen i Sveits.
På fritiden trente du aikido, kendo og bueskyting.
Du har lest mappa mi.
Jeg syntes "einstøing" var dømmende i en offisiell vurdering.
Se det sånn at du hadde mer tid til å forberede deg på livet.
Og mindre tid til å nyte det.
Venner kommer og går, men evnene dine...
Jeg er imponert over hvordan du kjempet deg gjennom Arq-Tech for å ta Skjoldet.
Vi trenger flere søsterkrigere som deg.
De er for snill, Deres Eminense.
Ikke tro at det blir oversett, spesielt under dette kaoset.
Kaos, sir?
Le mot juste, er du ikke enig?
Ting er selvsagt endret.
Og flere endringer kommer.
Derfor har min rolle her utviklet seg.
DKSO trenger søsterkrigere som kan tilpasse seg.
Og være lojale.
Nettopp.
Lojalitet er nøkkelen.
Du slår meg som en som er dedikert
og respekterer lederstrukturen.
Uten spørsmål.
Utmerket.
Lederstrukturen går opp til Gud. Han vet at Han har min fulle støtte.
La meg være likefrem.
I de utfordrende dagene fremover
vil jeg gjerne vite at jeg kan stole på at du er trofast
til Kirkens ønsker.
Du kan alltid stole på at jeg er trofast.
Til Gud.
Vær så god.
Å, du er full.
Du er full i ansiktet, så...
-Full i ansiktet? -Ja.
Du er full i ansiktet.
-Hvordan kan man være det? -Å, herregud.
-Se der. -Så vakkert.
Hei. Jeg kjøpte disse.
Hvorfor er postkort fortsatt en greie?
Nei, vi bruker dem til å finne ut hvor vi drar etter Lisboa.
Trodde du brukte tyggis til det.
Ja.
Det er samme konsept.
Velg ett.
Köln.
Jeg har lest at det skal være nydelig å gå langs Rhinen om kvelden.
Köln er en kul by.
Flest puber og klubber per innbygger i Tyskland.
Vi prøvde å gå på alle, men mislyktes kraftig.
Det var episk.
Jeg vil ikke dra til et sted du alt har vært.
Det er... kjedelig.
Ok.
Det hadde vært fantastisk å stå midt på Grand-Place.
Ja.
Hva?
Det er faktisk ganske kjedelig i Brussel.
Hvor har du ikke vært?
Gi deg. Seriøst?
Hva med deg?
Jeg har bare steder jeg ikke har vært.
Det skal vi endre på. Velg én.
Hvilken som helst.
Jeg vil svømme på dette jævla stedet.
Ja. Den blå grotte er fantastisk.
Når du har...
Da drar vi dit, da.
-Ja. -Ja.
Sånn. Bra jobba.
Hvordan kom du hit så fort?
Helikopter.
Så forutsigbart.
-Du, da? -Speedbåt.
Interessant valg.
Ikke få meg til å ta deg.
Hvorfor beskytter du henne?
-Hun betyr ingenting. -Jeg gjør det jeg ble bedt om.
Du har aldri brydd deg om ordre.
-Det er mer, du ser noe i henne. -Du får ikke skade henne.
-Vi var venner før. -Nei.
Husker du at du lærte meg å skyte?
Når slutta vi å være venner? Da Shannon fikk Glorien, og ikke du.
Du endra deg da.
Bare du fortjente den, ikke hun eller Ava.
Du kjenner familien, oppdragelsen min. Du vet at jeg ikke hadde noe valg.
Prøv ikke å få min sympati fordi du er for feig til å si imot mor og far.
Herregud, så heit han er.
Det blir bare verre om jeg ikke sier noe.
Hva er det?
Ingenting.
Ok.
Jeg er en skam.
Skulle ønske jeg var deg.
-Gi deg. -Jeg mener det.
At du var alene, lenka til senga hele livet?
Nei. Jeg mente fri, ikke sant?
Kunne gjøre hva jeg ville.
Uten at noe hindret deg.
Å få se alt for første gang.
Hvordan føles det, egentlig?
Det er som...
Kjenner du det?
Ja, det er fint.
Det er en... kilende følelse.
Det føles godt, men det er også...
En strøm.
Ja.
Kroppen vet ikke hva den skal gjøre.
Sånn føles det.
Bare med alt.
Vi må på toalettet.
Må vi det?
For å gjemme oss.
Ellers må vi gå av.
Ja. Det stemmer. Kom igjen.
Hva f...
Hun snur.
Smart jente.
Unnskyld meg.
Her.
Inn her.
Jeg tror vi er heldige. De sjekker ikke.
Du nevnte noe om å være lenka til ei seng.
Hva mente du med det?
Jeg liker historiene.
Men du skal vel ikke gi meg bibelstudier.
Krigen må avsluttes før den begynner.
Kirken sier ikke noe om alkohol.
Tolv år, seks måneder og fire dager sier jeg ikke burde.
Hva tilbyr du meg?
Trosskjoldet.
Det transporteres, jeg kan si hvordan du finner det.
Og i bytte?
Jeg ber deg ikke om å slutte med maskinen.
Avslutt din kamp mot Kirken.
Og?
Hold deg unna jenta.
Så...
...det er altså noe spesielt med henne.
Jeg er under stor risiko når jeg sier det, men du må vite det.
Det er ingen overdrivelse.
Vi kjemper en krig mot det onde.
Og Det korsformede sverdets orden skal stoppe den.
Den hellige rustning gir krefter til å kjempe mot demoner.
Ikke alle hemmeligheter kan skjules.
Likevel forstår jeg ikke jentas rolle oppi det hele.
Hun er avgjørende for oppdraget.
Et oppdrag hun ikke ønsker.
Vi kan ikke både krige mot hverandre og mot helvete.
Vitenskapen sier at det fins krefter vi fortsatt ikke forstår.
Men helvete
er et konsept laget av menn for å underkue massene,
spesielt kvinner.
Du vet hva som står på spill.
Hva kan være så viktig at du er villig til å sette verden på spill?
Kirken selger drømmer.
Nå må noen selge virkeligheten.
Hvordan vet du at jeg holder min del av avtalen?
Han fører meg ikke på avveie.
Slutt! Du tiltrekker så mye oppmerksomhet!
Jeg bryr meg ikke.
Vent.
La meg få Ava av båten, så fortsetter vi. Da kan vi gjøre opp.
Du lar følelser komme i veien for det du vet er rett.
Bare fordi du lot Shannon dø,
må du ikke prøve å redde denne jenta.
Hun blir med meg!
Jeg stoler ikke på deg.
Det trodde jeg ikke.
Hei!
Han snakket sant.
Det later til
at du nå har en mann på innsiden av Kirken.
Slapp av.
Du vil alltid komme først.
Jeg forstår ikke hvordan du kan kutte ut letinga etter jenta.
Ikke vær naiv.
Oppdraget er uforandret.
Når han skjønner at du leter, har du mista muldvarpen.
Jeg fikk Skjoldet og all informasjon jeg trenger av pater Vincent.
Hva da?
Kirken er i ulage.
-Hei, mamma. -Hei, vennen.
Nye fargeblyanter.
Kom igjen.
Så fint det var.
Har du snakket med engler i dag?
Hva sa de?
At tiden snart er inne.
Ja, skatten min.
Det er den.
Hvorfor ikke bare si det?
Det stemmer.
Når jeg sier at jeg var et dødt, lamt barnehjemsbarn,
nå Gloriebæreren for en sekt med demonkjempende nonner, stikker han.
Jeg kalte meg Gloriebæreren.
Jeg må ha mer å drikke.
Ikke mer unnvikelse. Ingen flere løgner.
Gå og fortell ham sannheten.
Stol på ham.
-Nei... -Før du klikker...
-Jeg skal til grotta! -Jeg vil ikke skade deg.
-Bare ødelegge livet mitt? -Med ham? Vet han hva du er?
Jeg skulle fortelle alt.
Du kom i veien for personlig vekst.
Flott. Spar det til vi kommer tilbake.
Slipp meg!
Blir du ikke med, kommer Lilith.
Forstått?
Uansett hvor jeg drar, dukker dere papistrasshøl opp
-og sier hva jeg skal gjøre. -Ikke flykt.
Jeg ba ikke om dette.
La meg hjelpe deg.
-Jeg kan hjelpe. -Jeg vil ikke ha hjelp!
Gå og ta farvel.
Det skal du iallfall få.
Våkne, J.C. Kom igjen.
Vi må stikke.
Hva skjer?
Vi legger til kai. Vi må dra.
Greit.
Hvor er jenta?
Det holder. Gi henne et øyeblikk.
-Du er bløthjertet. -Du er besatt.
Og du lurer på hvorfor du aldri fikk Glorien.
Det plager deg, sant?
Du er en bedre kriger enn Shannon var.
Raskere, sterkere og smartere.
Men du er ingen leder.
Shannon hadde et hjerte. Det har ikke du.
La henne få velge. Du vet hvordan det er å ikke ha et valg.
Hun skal ikke noe sted.
Hun kommer om...
Pokker. Ava!
-Hvem jager oss? -Nonner.
Unnskyld.
-Hvorfor? -Jeg forklarer senere!
Faen!
En blindvei.
Dette vil jeg ikke.
-J.C. -Nei.
Få vite hva som skjer. Nå.
-Jeg stikker. -Nei.
Nei.
Få snakke med dama di.
Hør her, søster.
Jeg vet ikke hva du vil ha fra henne, men du får ikke...
Se på deg.
Du fulgte faktisk med.
Veldig imponerende.
-Gå vekk! -Nei!
-Flukten er over. -Kom deg vekk, Lilith!
Folk vil leve livet sitt, akkurat som deg, Ava.
Om du ikke vil kjempe for dem, må du gi tilbake Glorien.
Ikke press meg.
Glorien ga deg ingen ny sjanse.
Den ga deg en oppgave.
Du setter ikke pris på det.
Ditt tap.
Det holder!
-Ava, styr... -Drit og dra!
J.C. Går det bra med deg?
Kom deg opp.
Mary?
Jeg skal beskytte deg!
Nei, Lilith!
Nei!
Ta...
...opp...
...sverdet.
Hva faen var det som skjedde?
Hvor ble hun av? Hva var det der?
Ava?
Tekst: Fredrik Island Gustavsen