Nesnáším video.
CLARE JE 20, HENRYMU 28
Většina lidí miluje nostalgii. Proto milují videa, ale...
Ale mě tak napadá...
Možná nevíte, co video vlastně je. Teď je to pro vás možná nostalgie.
Pro cestovatele časem je nostalgie past na medvědy.
Vzpomínky jsou v podstatě propadliště, ale...
Ne, to už jsem vám říkal.
Dobře, dobře.
Do prdele.
Henry?
Henry, jsi zpátky?
Henry?
SVATBA KONEČNÁ VERZE
Clare?
Henry.
CLARE JE 14, HENRYMU 42
Co je to za hudbu?
Jaká hudba?
Ta písnička.
To máma.
Zahradní slavnost. Pouští desky.
Miluje starý pitomý muzikály. Je to trapné.
Nechceš svoje boty?
Co se děje?
Nic, jen vzpomínky.
Kvůli té písničce?
Jo, kvůli té písničce.
Na co si vzpomínáš?
Na den leštění bot.
ZAKLETÝ V ČASE
Annette, berete si tohoto muže za manžela
a budete mu věrná, dokud vás smrt nerozdělí?
Ano.
Richarde, berete si tuto ženu za manželku?
Budete ji milovat, ctít ji a pečovat o ni
ve zdraví i nemoci, dokud vás smrt nerozdělí?
Ano.
Teď, když se Richard a Annette navzájem zaslíbili
svými svatebními sliby a přijetím prstenů,
je prohlašuji za muže a ženu.
Ve jménu Otce i Syna i Ducha svatého.
- Nádhera. - Že jo?
ZPRÁVY ZE SVĚTA OPERY
Můj Bože.
Henry.
- Tati. - Tati.
HENRYMU JE 16 A 16
Ahoj.
- Mám to vypnout? - Ne.
Nejsem gay.
Pokud si to myslíš. Nejsem gay.
Byli jste tam dva.
Jo. A ten druhý je teď pryč.
Slyšíš mě, tati? Jestli si myslíš, že jsem gay, tak nejsem.
- Tak to nebylo. - Henry.
Díky mé situaci
mám zvláštní příležitost.
A kdyby tu příležitost mělo víc lidí...
Je mi jedno, jestli jsi gay. Jsem profesionální muzikant.
Všichni jsou gayové.
Byli jste tam dva.
Jasně.
Takže, tati, jde o to...
Jsem cestovatel v čase.
Je to tak.
Jsem cestovatel v čase. Cestuju v čase.
Někdy jsme tam dva, protože potkám sám sebe,
což, jak se ti tu snažím vysvětlit,
poskytuje člověku výjimečnou příležitost...
Cože jsi?
Jo, je to pravda.
Promiň, je to prostě pravda.
Všechno je to voda.
Všechno to není voda.
Ne.
Je.
Měl bych to omezit.
Cestovatel v čase?
Když jsem se ztrácel ve škole,
tak to jsem nechodil za školu.
Cestoval jsem v čase. Nemohl jsem si pomoct.
- Proč říkáš takové věci? - Je to pravda.
Proč říkáš takové hlouposti? Proč neřekneš pravdu?
Políbils ji v dešti.
Mámu.
Úplně poprvé. Stáli jste před jejím činžákem.
Když vešla dovnitř, zatančil sis.
Myslel sis, že tě nikdo neuvidí. Mýlil ses.
Já jsem tě viděl.
Taky jsem tancoval.
Jsem cestovatel v čase.
Viděl jsem první pusu svých rodičů.
Můžu to teď vypnout? Slyším mámin hlas.
Já...
Gratulace.
Já její hlas poslouchám rád.
To já taky.
Je to jen video.
Já videa nesnáším.
Co nesnášíš?
Co tím myslíš, že nesnášíš video? Všichni mají svatební video.
Dobře, tak buďme jako všichni. To je ale ambice.
CLARE JE 20, HENRYMU 28
Co tady vlastně děláme?
- Koukáme na kytice. - Proč?
- Ať víme které. - Jak bychom mohli?
Jsou to květiny. Doslova jde o výzdobu zeleninou.
- Bude to naše připomínka. - Zelenina?
To video. Bude hezké zavzpomínat.
Já vzpomínat nemusím, Clare. Já se vracím.
Já ne.
- Bože, já se nudím. - Jo, to říkáš pořád.
Ještě párkrát to zopakuju, protože se v podstatě nudím.
Co si to zapamatovat? S videem si pamatuješ, jak ses dívala na video.
Nudím se a rostou mi nové části mozku, abych se v nich nudil.
Natočíme video. Nemusíš se na něj dívat.
- Musím v něm být? - Ženich na něm musí být.
Ráda si poslechnu tvé návrhy.
- Nejsi dnes nějak nevrlý, Henry? - Ne.
Cestoval v čase ve spánku. Z toho bývá mrzutý.
Prokrista, nejsem rozmrzelý.
- Kam jsi šel? - Nevím. Byla to rychlovka.
Minulost, nebo budoucnost?
Budoucnost, myslím.
- Protože tam byl řidší vzduch, že? - Ne, televize byla obrovská.
- Paráda. - Kolik lidí u hlavního stolu?
Henry, přivede si někoho táta? Chci říct, vídá se s někým?
Nebo...
Promiň.
Pořád zapomínám, že tam bude táta.
Samozřejmě, že tam bude.
Já vím.
- Těším se, až ho poznám. - Koho?
Tvého tátu.
Dobře.
Zapomněls, že to máme zítra v plánu?
Ne, ne.
Proč se mu vyhýbáš?
Nevyhýbám. Vídáme se.
Skoro nikdy.
Jo, no, moc pije.
Určitě to není jediné, co máte společné.
Není.
Když se na mě podívá, vidí jen svou ženu, která tam není.
Když se podívám já na něj, říkám si, kde je sakra máma.
To není základ pro vztah. Je to základ závislosti na pití.
Clare.
PĚT TÝDNŮ DO SVATBY
Jsi v pořádku?
Jo.
Většinu noci jsi byl pryč.
Pro mě to byly asi dvě minuty.
Kdes byl? Bylo to zlé?
Ne, v pohodě. O nic nešlo.
Dobře.
Dobře. Takže teď můžeš do sprchy, že?
Jedeme někam?
Ty víš, kam jedeme.
Nikdy tě nenapadlo jít k doktorovi? Nechat se vyšetřit?
Ani náhodou.
Proč ne?
To slovo "vyšetřit". Až moc se to podobá slovu "pitvat".
Nikdo tě nerozpitvá.
Jsem jediný cestovatel v čase na této planetě. Domů mě už nepustí.
- Ale pustí. - Proč?
Protože teď jsem tu já. Jsem ten, ke komu se vracíš domů.
A nikdy nikomu nedovolím, aby mi tě vzal. To je fakt.
Podívej se na mě.
Fakt.
Bylo to "Miluju tě", ale víc slov.
Vidíš, a to je ono.
Co je ono?
Ty.
Podívej se na sebe. Tak krásná a dokonalá a miluješ mě.
- Teď jsem šťastný. - Ty chudáčku.
Dokonalé štěstí. Jako budík.
My jsme proti štěstí?
Štěstí znamená mít názor na budoucnost.
- Ano, to znamená. - Což je chyba.
Miluju tě a ty miluješ mě. Nebudu z toho dělat vědu.
Ale já si myslím... A nejsem sama.
Ale myslím si, že láska dává životu smysl
a je to to nejlepší, co může člověka potkat.
Láska dává smrtelníkům naději. Nic krutějšího neznám.
Dobré je na tom to, že nebudeme psát své vlastní sliby.
Ahoj, tati.
Já vím. Dlouho jsme se neviděli. Teď tě ale opustilo štěstí.
Asi jo.
Vítejte.
- Dobrý den. - Dobrý den.
- Clare, to je můj táta. - Moc mě těší.
Nejsi blondýna.
Ne.
- Clare Abshireová. - Ne blondýna a zná tvé příjmení.
Budete se brát?
Nádherná.
- Že? - Oba dva.
- Můžu se na něco zeptat? - Jistě.
Zdáš se být velice milá.
Proč se proboha zajímáš o Henryho?
No, abych byla upřímná...
je výjimečně dobrý v posteli.
Vím, že si to myslí.
Byla to příležitost. Udělal by to každý, kdo by dostal stejnou šanci.
Však víš.
Známe datum?
23. října.
Rodiče plánují, jako bychom měli podniknout invazi.
Kostel, recepce v jachtařském klubu. Zvažují bílého motýlka.
- Bílého motýlka? - Neříkala jsem ti to?
Jachtařský klub?
Manželství je o dvou lidech, ale svatba jen o jedné ženě,
a ty si bereš její dceru.
Líbil se ti, co?
Připomíná mi tebe.
Bylo to ano, nebo ne?
Obojí.
Do prdele.
HENRYMU JE 28
Myslím, že tohle je přesně to místo, jaké hledáme.
A 30
Pořád je tu pár kousků nábytku.
Vyzvednou je během příštích pár dní.
Můžeme nejdřív vidět pracovní místnost, studio?
Jistě.
- Proč to vždycky děláš? - Co jako?
Jdeš k oknu a díváš se do zahrady.
Nikdy si neprohlédneš zbytek domu.
- Studio je tudy. - Omluvíte nás na okamžik?
- Jistě. - Díky.
- Studio je skvělé. To je on. - Ještě jsme to tu neviděli.
Viděl jsem ho mockrát.
V tomhle domě v budoucnosti žijeme.
Vidíš ten strom?
Viděl jsem ten strom růst.
Co když se budu chtít rozhodnout sama?
To bys měla, a rozhodneš se pro tento.
Může být vůbec něco spontánní?
Ty jsi spontánní.
Jen ti říkám, kam tvá spontánnost povede.
Víš, jaké to je být tvoje manželka?
Ne, ale ty taky ne. Technicky vzato nejsme manželé.
To je fakt.
Pojď, prohlédneme si tohle skvělé studio,
které si spontánně zamiluješ.
Jak si to tu můžeme dovolit? Plánujeme vyhrát v loterii?
Dobře.
- Dobře. - Loterie je dnes večer ve 20.00.
- No a? - To nebylo na tebe.
S kým to mluvíš?
Jen s duchem.
...vzrušující událost, loterie, nejoblíbenější jackpot v Illinois.
Tak tedy ještě jednou, poslední tři čísla jsou 20,
tři, a konečně číslo 15, vážení.
Hodně štěstí a dobrou noc.
TOMOVA PŮLNOČNÍ ZAHRADA
Začíná to být každou noc. Spíš vůbec?
Moc ne.
ČTYŘI TÝDNY DO SVATBY
Je fajn, žes sem zase začal chodit.
Jo, zajímá mě, jestli máš nějaká sedativa.
Možná jsi začal něco brát, když, promiň, máma umřela.
Sedativum.
Ale já nemůžu strávit celý svatební den opilý.
V čem je problém?
Hodně teď cestuju v čase, protože jsem ve stresu.
- Na svatbě bych mohl zkratovat. - Všichni zkratujou.
Ale když zkratuju já, skončím nahý na tancovačce v roce 1987.
Potřebuju léky.
Potřebuju něco, co mě na celý den uklidní
a neudělá ze mě zombii.
Běž k doktorovi.
- O tom jsme už mluvili. - A já ti opakuju,
že žádný tajný vládní orgán pitvající americké občany neexistuje.
Jak to víš?
Takové věci se stávají jen ve filmech.
Stejně tak cestování časem.
TŘI TÝDNY DO SVATBY
- Jsi v pořádku? - Jo.
Jsem v pohodě.
Kdes byl?
Nebylo to tam zajímavé.
Povídals mi o tom. Proč jsi přestal?
Co je to?
Ale nic. Máma mi to dala, když jsem byla malá.
Na všechny moje drahocenné šperky.
Jen abys věděl.
Už se to stalo.
Jo, ale tohle je jiné.
Ale vracet se na stejné místo pořád dokola...
- Jako ke smrti tvé matky. - Špatné vzpomínky jsou propadliště.
Ale straší mě budoucnost, a proto tam cestuju.
- Mohl bys jít se mnou? - Jo.
Děkuju.
Počkej, tati.
- Potřebuju tvůj názor. - Jistě.
Co upřednostňuješ?
Líbí se ti něco víc?
Mezi těma dvěma?
Co myslíš?
Vyjádři se k jedné věci, kterou koupíme společně.
Který se líbí tobě?
Chci vědět, který se líbí tobě.
Tenhle.
- Tenhle? - Jo, ten.
- Určitě tenhle? - Ten se mi líbí víc.
- Tenhle ne? - Jo, tenhle.
- Výborně. - Slečna Abshireová.
Zdravím. Mohla byste mi prosím ukázat ty tácy?
Ahoj, tati.
Ahoj.
Je fajn, žes mi začal volat.
Jo, mám strach.
Jsem rád, že voláš mně, když máš obavy.
Ne, je to horší než obavy.
Je to naděje.
Jsem plný naděje.
Jsi v pořádku?
Hej, hej, hej.
Hej, hej.
Přestaň se stresovat, jo?
Vezmeme se a všechno bude v pořádku.
Ano?
Jsme tak rádi, že jste přišli.
- Díky za pozvání. - To je přece samozřejmé.
TÝDEN DO SVATBY
Chtěla jsem vám jen říct, že vaše žena byla skvělá zpěvačka.
Takový talent. Oba jsme si to mysleli, že?
- Bylo mi ctí vidět ji vystupovat. - Ano.
To je od vás milé. To je moc milé. Byla úžasná.
Děláme takový vtip. Je to z legrace.
Je to spíš mezi námi.
Lidem to vtipné nepřijde, ale pletou se.
Když se nikdo nezasměje, opravdu šlo o vtip?
- Ano. - Určitě?
Takové vtipy dělám.
- Dobré vtipy? - Skvělé vtipy.
- Jak to víš? - Instinkt komika.
- Ale nikdo se nesměje. - Někteří lidi nemají můj instinkt.
- Hodně lidí? - Hodně.
Kde je Henry? Rádi bychom se se snoubencem seznámili.
Omluvíte mě?
Děje se něco?
Pořád mluvíme o svatbě?
Zlato, snaž se to pochopit.
Ta svatba je velká broadwayská produkce.
Mí rodiče plánují festival radosti,
který předčí úspěchy všech jejich přátel
a zmaří společenské ambice všech, které mají rádi.
Používali přece slova "šok a úžas".
Chtějí, aby ostatní rušili ze zoufalství své svatby.
Nemůžeme jim to odepřít.
Nemáš strach, že prostě zmizím?
Mohl bych během obřadu cestovat časem a nechat tě stát před oltářem.
- Vím, že to neuděláš. - Jak?
Vím, že jsme v budoucnosti manželé.
Co to čteš?
Magazín lékaře.
Sexy. Co v něm je?
Léky.
- Ty bereš léky? - Kdysi dávno jsem to zkoušel.
Co je?
- Nic. - Nic?
Jo, musím jít. Musím si jít zavolat.
Ty chceš teď volat?
- Díky za pochopení. Miluju tě. Ahoj. - Já...
DVA DNY DO SVATBY
Kristepane.
Henry?
Gomezi? Co tady děláš?
Klient. A co ty?
Mám schůzku s kamarádkou.
Clare tě za mnou poslala, protože má obavy?
Kdybych tě sledoval, vymyslel bych si lepší výmluvu než klienta.
Ne, odpovídá to tvé úrovni.
Promiň, Henry.
- Na toho čekáš? - Jo.
Ahoj.
Henry, promiň.
Práce.
- Ahoj. - Ahoj.
Gomezi, to je můj starý kamarád z knihovnické školy.
- Bene, to je Gomez. - Hej, Gomezi.
- Je právník. - Do prdele.
To byla nesouvisející reakce, která mi nechtěně ujela.
Dobře. Mám moc práce. Tak zatím.
Dobrá práce s nevypadáním provinile. Bylo to jak rafinované tak úžasné.
Jak se cítíš?
AIDS.
Na to jsem se ptal.
Deset prášků denně a zabírají,
ale asi jsem přišel o víc vlasů.
Jo, když jsme u těch prášků...
Co chceš po všech těch letech, cos mě ignoroval?
Jsme chlapi. Ignorovat se je nástrojem našeho přátelství.
Co chceš?
Tentokrát nehledám zábavu. Chci pravý opak.
Zůstat devět hodin na jednom místě, bez stresu a bez cestování v čase.
- Ještě furt to děláš? - Ještě furt.
Proč bys měl být devět hodin ve stresu?
Bude to můj svatební den.
- Měl bych zavolat Evangeline. - Evangeline?
Mám koupit kočičí žrádlo. Zapomněl jsem.
Jak to s tím souvisí?
Nijak. Jen mě to tak napadlo.
Mohl by ses soustředit?
Potřebuju něco na utnutí každého dopaminového receptoru na devět hodin.
Máš na to něco?
- Co je to? - Morfium plus.
- Morfium plus co? - Plus nic ti do toho není.
Můžu to zkusit?
Teď?
- Bože, ne. - Proč ne?
Mohla bych to pokazit, protože jsem nervózní.
Stříháním vlasů se živíš.
- Co by se mohlo stát? - Mohla bych ti probodnout mozek.
- Co je to? - Co jako?
- Ta písnička? - V rádiu?
Jo, ale ta písnička. Tu znám.
Co to děláš?
Jen malý zvyk.
Zvyk?
Máš ten nejnezodpovědnější přístup k lékům ze všech,
co znám.
Něco navrhnu,
ukážu ti pilulku.
Rozumný člověk by ji neměl jen tak spolknout.
Vím, že jste uvnitř.
Vím, že můj kámoš taky. Otevři, prosím.
Co chceš?
Abys věděl, jsem právník, který má v této oblasti klienty,
a vím přesně, co jsi zač a co děláš.
Nic z toho není dobrá zpráva, ale bude to ještě horší,
když neotevřeš.
Jistě.
Dobře, ale musíš pochopit,
že občas se objeví vedlejší účinky,
které nejsou přímým pochybením prodavače.
Do prdele.
- O něčem takovém nerozhoduješ. - Neměl jsem na výběr.
- Vím, co se stalo. - A mluvili jsme o tom.
- Nejsi sakra moje žena. - To určitě!
- Naser si! - Naser si!
Nikdy ti to neodpustím, Henry. Nikdy, nikdy.
Díky kurva bohu. Kdes sakra byl?
- Vím, co se stalo. - Nebaví tě mluvit se svou ženou?
- Nejsi sakra moje žena. - To určitě!
- Naser si! - Naser si!
Nikdy ti to neodpustím, Henry. Nikdy, nikdy.
Henry! Hej, hej, Henry!
- Jsi v pořádku? - Co tady děláš?
- Zavolal jsem mu. Mohl by pomoct. - Co ten ví?
Něco vědět musí.
Za sedm hodin se ženíš.
- Za sedm hodin? - Byls pryč celý den.
- Jsi v pořádku? Vydržíš to? - Takhle to obvykle nefunguje.
- Obvykle není zfetovaný. - Nejsem drogový dealer.
Dodávám nepředepsanou lékařskou péči nemocným.
- Pořád prodavač drog. - To záleží na pohledu.
Tati.
CLEARBLUE TĚHOTNÁ
Běž pryč.
HENRYMU JE 28, CLARE 29
Prosím, běž pryč.
Jistěže jsem jí to řekl. Jak bych jí to mohl neříct?
Nenávidí mě.
Řekla, že jsem v podstatě vrah, takže se dá říct, že to nevyšlo.
HENRYMU JE 28 A 36
Promiň, Davide, už musím jít.
Ne.
Jen duch.
Proč mi říkáš duch?
Ty jsi duch.
Z mého pohledu.
Uvidíme. Z které doby jsi?
Před svatbou? Máš strach z budoucnosti? Děsíš se jí?
Proč Clare pláče?
Lidi to občas dělají.
Ona není člověk, je to tvoje žena.
Proč tvá žena pláče?
- Ne, nepláče. - Teď jsem ji viděl. Mluvil jsem s ní.
Není moje žena.
Technicky vzato.
Promiň, Juniore, zkusils to, ale nezvládls přistání.
Když o tom mluvíme...
Potraty?
Dělám děti, které cestují časem, a víš co?
Cestují časem přímo z dělohy.
Bože můj.
Jo.
Cos udělal?
Vím, žes něco udělal.
Ať to bylo cokoliv, Clare tě nenávidí.
- Sám jsi to řekl. - Hej.
Máš ponětí, jaké to je?
Pokaždé, když otěhotní,
pokaždé,
si říká: "Teď se to povede.
Tentokrát se to povede."
Je plná naděje.
Je tak šťastná, naplní se tím celý dům.
Ale já vždycky vím,
že to nebude fungovat.
Že to nikdy, nikdy nevyjde.
A víš, jak dlouho to vím?
Od chvíle, kdy jsem stál na druhé straně tohoto stolu.
Když jsem byl ty.
Šels na vasektomii?
- Jo. - Neřekls jí to? Prostě jsi to udělal?
- Přesně tak. - To neudělám.
Přesně to uděláš.
Jak dlouho tu budeš, Juniore?
Matně si pamatuju.
Hej, slyšels mě? Neudělám to.
Jasně. Jsi sjetej. Tím se to vysvětluje.
- To bych Clare nikdy neudělal. - Uděláš přesně to.
Tak to bude. Nemůžeš to změnit.
- Naser si. - Co, ty to chceš změnit?
Nemůžeš to změnit. Hlupák nic nezmění.
- Ale tohle změním. - Naser si. Nedokážeš se ani oženit.
Henry, na koho tu křičíš?
Bože, máš to rád na hraně, co?
- Jsi v pořádku? Jsi v pořádku? - Jo.
Haló?
Clare, to jsem já. Pusť mě dovnitř.
- Henry. - Je zpátky. Máme ho.
Díky Bohu.
- Přivezu ho do kostela. - Dobře. Děkuju.
Gomezi, podívej se na něj.
Vidím ho. Musíme jít.
Podívej se na něj.
To je nesprávný Henry.
HENRYMU JE 36
Je to trochu složité, co?
A 28
Ahoj. Promiň, děkuju.
- Přinesu ti ručník. - Díky.
- Do prdele. - Jo.
- Ty jsi... - Jo.
- Na. - Díky.
- Praštils teď mého muže? - Nemáš zač.
Bože.
Ne, ne dnes večer.
Sakra, já nemůžu. Ne dnes večer.
Vím, jak je to těžké. Vím, že je to složité.
Ne, nechápeš to.
- Nejsem na to připravená. - Na co?
Den leštění bot.
Den leštění čeho?
Je den leštění bot.
Potřebujeme toho druhého. Kde je ten druhý? Kolik ti je?
Podle kalendáře 36.
- Jsem tam ještě? - Kde?
- Až ti bude 36? - Jo, minulý úterý jsme hráli kulečník.
Díky, kámo.
Krém na boty.
Potřebuju krém na boty.
- Krém na boty? - Proč?
Nikdo z vás nemá barvu na vlasy.
Bez urážky, ale tvůj manžel je kretén.
Pravda. Připomeň mi, proč se nerad díváš na videa?
Minulost je díra, do který pořád padám.
Mám z toho závratě.
Tohle není minulost.
Tohle je právě teď.
- Jak to má jako fungovat? - Klídek. Vím, jak to dopadne.
Postarám se o svatbu a pak se vrátím domů.
Junior se pak vrátí sem a postará se o manželství.
- Nebude ženatý. - No technicky vzato ne.
No...
Co myslíš, tati? Prošel jsem?
Máma by na tebe byla pyšná.
Na ničem jiném nezáleží, že?
Jsi v pohodě?
To, jak se na mě díváš.
Co?
Jako bys mě už dlouho neviděl.
- Já ne... - Tvoje máma by byla pyšná. A já jsem taky.
Tak jo, jdeme.
Tati.
Stojí to za to?
- Ženit se? Samozřejmě. - Ne.
Mám vážnou otázku.
Ptám se, jestli oženit se s mámou stálo za to o ni přijít?
Tady nejde o mě.
Jde o Clare. Stárnu rychleji, než bych měl.
Viděl jsem dost budoucnosti, abych věděl, že až do konce nedojedu.
Pro Clare.
Stálo manželství za to mámu ztratit?
- To je velká otázka. - Je to velký den.
Jo.
Nebylo to snadné.
Stálo to za to.
Děkuju.
Díky tobě.
Neříkám to dost často, ale díky tobě to stálo za to.
Dej jí dítě.
Jestli nemůžeš zůstat,
udělej aspoň to.
Dej jí dítě.
S tím bude asi trochu problém.
Problémy se dají vyřešit.
Tenhle ne, tati.
Pojďte, hoši. Musím vás dostat do kostela.
- Už jdeme. - Včas.
- Já vím. - O tom je jeden vtip. Uvidíš.
Ten vtip znám. Viděl jsem video.
K čemu to jako je?
Nepřijdu tam, nejsem...
Ne.
To si ze mě děláš prdel.
Co tam kurva dělá?
- Žení se. - Jo, s mou holkou.
Nezapomeň, že si pamatuje tahle videa.
- Proč? - Kreténe.
Moc hezké.
Na úrovni. Fakt na úrovni. V kostele.
To si bude taky pamatovat.
Na kameramana udělal docela dojem.
Omlouvám se. Máme velké zpoždění.
Nevěstu musíme zavolat okamžitě.
Jo, jistě, bez problému.
Tak do toho.
Nikomu nedovol, aby si tě pořádně prohlédl,
aby si nevšiml, jak jsi starej a sešlej.
Díky, to uklidní nervy.
Nebuď nervózní. Udělají se ti vrásky.
Myslel jsem, že budeš naštvanější.
Jsem naštvaná.
Budu naštvaná ještě hodně dlouho. Teď sklapni a obdivuj moje šaty.
Díky, tati.
Jo, teď jí to dochází.
Kde je?
Vypadáš úžasně.
Cítím na tobě leštidlo na boty.
Určitě jsi ráda, že jsem ho praštil.
Proč?
Viděl jsem tvou tvář. Viděl jsem vás se hádat. Nenávidělas ho.
- Drazí snoubenci, jste zde... - Nikdy jsem ho nenáviděla.
Klidně bych ho praštila do toho jeho bezduchého obličeje,
ale nikdy bych ho nemohla nenávidět.
- V přítomnosti církve... - Co to dělá?
Vzpomíná.
- Miluju tě. - Clare a Henry.
Kreténe.
Přišli jste sem, byste vstoupili do manželství
bez nátlaku, svobodně a celým srdcem?
- Ano. - Ano.
Jste připraveni přijmout od Boha děti s láskou
a vychovat je podle zákonů Kristových a jeho církve?
- Ano. - Ano.
Štve mě to, co ti udělal.
Udělal, co podle sebe musel.
Asi proto, že si myslel, že už to dál nevydržím,
ale vydržet to rozhodně nedokázal on.
Jde o to, že jsem děti chtěla.
Chtěla jsem s tebou mít děti víc než cokoliv na světě.
- A já to chtěl taky. - Ne.
Ve zdraví i v nemoci.
Vzdals to po pěti pokusech.
Dokud nás smrt nerozdělí.
Já bych to nikdy nevzdala. Udělala bych cokoliv.
A jak mi teda odpustíš?
Já, Clare, si beru tebe, Henryho...
Na to asi ještě budu muset přijít.
...tě budu ctít a opatrovat od tohoto dne v dobrém i ve zlém.
Ale já tě mám učinit šťastnou.
V nemoci i ve zdraví.
Kdo ti to řekl?
...tě milovat a ctít, dokud nás smrt nerozdělí.
Podívejme se na tu tvářičku.
Kolik je ti teď, 28?
Jo.
Dvacet osm?
Teď jsem starší já.
Konečně. To se mi líbí.
Henry, my nemáme dělat jeden druhého šťastným.
Pokud ano, skvělé.
Ale o to tu nejde.
Ve jménu Otce i Syna...
Bereme se.
Nejdeme na žhavé rande, ani na báječný víkend,
ale skutečně se bereme.
- Podívej se na nás. Podívej. - Henry, přijmi tento prsten.
Na znamení mé lásky a věrnosti.
Vypadáme snad, že jedeme na dovolenou?
Je to jako...
Jako vyplutí do bouře.
A oba víme, že oba se na druhou stranu nedostaneme.
Tak co uděláme?
Držíme se zuby nehty, jak dlouho to jde,
protože víme...
že lepší to nikdy nebude.
Dělej mé šťastné dny šťastnější.
Dělej mé smutné dny snesitelné.
A když mi odpustíš, když ti ublížím, pokusím se pro tebe udělat totéž.
Platí?
Dobře.
Chybíš mi.
- Promiň, cože? - Chybíš mi.
"Tebe" tebe.
Tebe "mladého naštvaného kreténa".
Přinutila jsem tě se změnit?
Odehnala jsem tě?
No, já...
Přijď mě někdy navštívit.
- Cože? - Když pocestuješ časem sem, stav se.
Jsi můj manžel. Mám na to právo.
Není to... trochu...?
Henry.
Jsme manželé.
Prohlašuji vás za muže a ženu.
Můžete políbit nevěstu.
Neboj se. Junior se za chvíli vrátí.
Chyběls mi.
Drž se, soudruhu.
Teď přijde legrace.
Já se dnes dopoledne vdávám
Bim bam, zvon vyzvání, bim bam
Vyvalte sudy
Ať hrají dudy
Jen ať tu svatbu nezmeškám
- A láskou a štěstím jenom zářit - Bude se vdávat
- Já dneska dopoledne mám - Dnes dopoledne musí
- A hoši pojďte - A hoši pojďte
- Mě doprovoďte - Mě doprovoďte
Jen ať tu svatbu nezmeškám
- Když začnu tančit - Jo
Kdo by mi hrál
Když začnu jančit
Vyklidíte sál
Já se dnes dopoledne vdávám
Bude se vdávat
Bim bam, zvon vyzvání, bim bam
Jó, tam bude nával A ten strašnej kravál
Jó, ať tu svatbu sama
Božíčku
Ať tu svatbu
CLARE JE 20, HENRYMU 36
Nezmeškám
CLARE JE 29, HENRYMU 28
Ale je to divný. Bylo by divný, abych za tebou chodil.
Jsem pořád on.
Jsem v podstatě chlap, který šel na vasektomii.
Ne, nejsi, ještě ne.