Lever man med tidsrejser, er det aldrig ens eneste problem.
Du har også de normale problemer.
For eksempel ...
... hendes venner.
- Hej. - Hej.
HENRY ER 28, GOMEZ ER 33
Hej.
Tak.
Hvordan har Clare det?
Godt. Helt fint.
Hun er Clare.
Ja.
- Charisse? - Fint.
Ja.
Vi er nødt til at spørge.
Ellers spørger de, når vi kommer tilbage.
"Hvordan har Clare det? Og Charisse?"
Spørger vi ikke, får vi problemer.
De bor i samme lejlighed. De ved det nok.
Ja, god pointe.
- Det var faktisk for sjov. - Ja.
Observationskomik.
Forstået.
Hvorfor det blik?
- Blik? - Tja, det blik der.
- Hvad? - Du kigger altid sært på mig.
- Du er en tidsrejsende. - Ja tak.
Du er det første interessante, der sker for mig.
Jeg er advokat.
Jeg bliver betalt for at forhindre alt interessant.
Og se mig nu. Jeg er venner med en tidsrejsende.
Er du nu også det?
- Er jeg hvad? - Er vi rent faktisk venner?
- Ifølge dig er vi. - Hvad betyder det?
Altså dig fra fremtiden.
Hvad ved han?
Meget mere end dig.
Vi har vist ikke meget til fælles.
Bortset fra det åbenlyse.
- Åbenlyse? - Vi vil begge knalde Clare.
- Nej, det ... Det passer slet ikke. - Rolig.
Nej, du må forstå.
- Det er ikke sandt. - Det er fint. Jeg forstår.
Gør du noget, fletter jeg dit luftrør.
Men derudover accepterer jeg hyldesten fra din invaliderende misundelse.
Skål.
Tag det i dig igen.
Det er intet problem.
- Sig undskyld. - For?
Jeg har ikke den slags følelser for Clare.
- Sikkert. - Du burde undskylde.
Sæt dig på din flade, før den taler igen.
Vi prøvede med en drink.
Det gik ikke. Lad os lade det ligge.
Hør her.
Hvis jeg kigger sært på dig, er der måske en grund, du ikke kender til.
Vil du røre mit knæ, så giv middag først.
Jeg har set dig før.
Ja, jeg var fuld.
- Før det. - Før hvornår?
- En anden gang. - Hvornår?
Jeg genkendte dig.
Hvorfra?
Hvis vi havde fået en hyggelig drink -
havde jeg nok sagt det.
HENRY ER 38
CLARE ER 16
Må jeg hvile mig?
Fra hvad? Du sidder der bare.
- Må jeg se den? - Ikke endnu.
Husk, jeg har tøj på.
Du vidste det?
Jeg har set billedet.
- Snyd. - Som at tegne mig uden tøj.
Hvad var det?
Ikke noget. Et egern eller noget.
Jeg ved, hvem det var, okay?
Ikke nogen.
Jeg har mødt din familie.
For længe siden.
Hvorfor smiler du?
Det var vel sjovt.
Hvad var sjovt ved det?
Dig.
- Mig? - Ja.
Dig, Clare Abshire.
Du var meget, meget sjov.
CLARE ER 20, HENRY ER 28
Hader du dine forældre?
Nej da. Hvorfor skulle jeg det?
Du flyttede langt væk fra dem.
- Er vi der snart? - Der er ikke langt.
Læn dig tilbage. Slap af.
Hvad er der med dig?
Jeg er i en bil.
Okay. Hvad er der med biler?
Bare noget med mig.
Hvis jeg rejser i tiden nu, bliver det i høj fart.
Et sted i historien vil der være et splat og et overrasket ansigt.
- Din telefon ringer. - Ja.
- Og du svarer ikke. - Det er ikke noget.
Forsigtig. Måske tror jeg, det er din anden kvinde.
Det er det.
- Ingrid? - Nej.
- Gomez. - Gomez?
Vi havde et lille skænderi.
- Han vil bare at være venlig. - Han må holde op med det.
Han bliver din bedste ven.
- Siger hvem? - Fremtidige dig.
Lyt ikke til ham. Jeg er et løgnagtigt røvhul.
Ikke dit fremtidige jeg. Han er skøn.
Hold op med at foretrække mig.
Han er dig, men skøn. Hvorfor ikke vælge ham?
Fint. Perfekt.
Der er en mig i verden, og jeg kommer på andenpladsen.
Er der noget, jeg er bedre til? Hvad med håret?
Er håret bedre?
Det er god sex.
Jeg kan godt lide den sex.
Det er godt. Tak for din feedback.
Jeg forråder mit livs kærlighed
med hans lækre lillebror, men det er fint.
Når du siger det sådan, lyder det godt. Tak.
- Gomez? - Ja.
Tag den.
- Skal jeg? - Ja. Og vær sød.
- Hej. - Hejsa, kammerat.
Kammerat.
Er du på udflugt med Clare? Går det godt?
- Ja. - Tidsrejseproblemer?
Jeg kom til Dallas i 1963.
Skød en bilkortege. Ikke noget vigtigt.
For sjov, ikke?
Jo, jeg laver sjov.
Jeg må vænne mig til din humor.
Det ville spare en del tid.
- Hør. I går ... - Glem det.
- Undskyld. - Vi gik begge over stregen.
- Jeg glemmer det gerne. - Også mig.
Godt.
Det andet, jeg sagde om at se dig for noget tid siden?
Hvordan jeg genkendte dig?
Er det ...?
Må jeg fortælle dig om det?
Ja, klart.
Det ...
Påvirker det ikke kausalitet?
- Hvad? Lad os køre. - Tja ...
Påvirker det tidens kausalitet at fortælle dig det?
Tidens kausalitet?
Hører du ordene, der kommer ud af din mund?
Eller hænger du bare ud i samme rum som dem?
Ved du hvad, Henry? Rend mig.
Nej, nej. Vent.
Jeg laver sjov.
Igen. Bare for sjov.
Vi hader hinanden.
Hvordan kan bedste venner hade hinanden sådan?
Jeg hader ham.
- Han bliver din ven. - Hvordan?
Hvordan er det muligt?
Der har vi det. Der kommer jeg fra.
- Meadowlark huset. - Okay.
Stort. Virker stort.
Tænk, at du aldrig har set det.
Én familie her? Hvad med de andre værelser?
Vores problemer.
Problemet med at besøge barndommen er, at intet er, som man forlod det.
Man siger, at det ligner sig selv.
Og så ser en anden det.
Det er Mark.
Vær ikke en større nar.
Det er ikke en konkurrence.
Lover du det?
- Lover det. - Tak.
- Hej. - Min lille skat.
Der er hun.
Er det den unge mand?
Mor, far, Mark.
Dette er Henry DeTamble.
Godt at møde jer.
Kald mig Philip.
Jeg er Lucille. Velkommen til.
Lucille, hej.
Sagde du "mor"? Hvordan det?
Din mor? Var du 11?
Vær nu ikke dum.
Du er den heldige,
som har krænket min lillesøster?
Tja, du ved ...
En af dem.
- Det er til dig. - Tak. Ja.
Kom indenfor.
- Kom så. - Fint.
Arbejder du på biblioteket?
Ja, Newberry.
Du er bibliotekar.
Ja, særlige samlinger.
Hvad er dine langsigtede planer?
- Philip - Hvad?
Sådan cirka det.
Bøger går ingen steder.
Okay.
Har du været på Newberry?
Nogle gange med klienter. Firmaarrangementer.
Advokatfirma.
Nå ja, du er advokat. Fedt.
For mine synder.
Min ven er advokat, så jeg kender to advokater.
Tre. Også advokat.
- Næsten advokat. - Stort set.
Et par advokater i familien?
Vi er meget stolte.
Det må være praktisk.
Hvis nogen bryder loven.
Jeg tror ikke ...
- Jeg ... - Ikke at I gør det.
Jeg mener bare ...
Et sikkerhedsnet.
Hvis I ville ...
... slå jer løs.
Og din vens navn?
- Ven? - Din advokatven.
- Nå ja, Gomez. - Jeff Gomez?
Nå nej, han er i Kentucky. Hans fornavn?
Jeg kender mange af de unge.
Det er bare ...
Gomez. Vi kalder ham Gomez.
- Hej. - Gomilinsky.
- Gomilinsky, godt at møde dig. - Nej, det ...
Gomez er kort for Gomilinsky.
Et slags kælenavn.
Jan Gomilinsky. Kalder ham Gomez.
Det havde jeg glemt.
Havde du glemt hans navn?
Nogle gange glemmer man sine venners navne.
Så her sover du.
Det blå værelse.
Badeværelset er der.
Jeg henter nogle håndklæder.
Der er intet blåt her.
Det var blåt.
Navnet hang ved.
Og dit værelse?
Hvorfor?
Jeg vil bare se det.
Og huske ruten, så jeg kan finde det i mørket.
Kom nu.
Vi er meget langt fra hinanden.
Hvad mon mine forældre tænkte?
Nå, men ...
- Er det engen? - Ja.
På den anden side ligger skoven.
I skoven er lysningen, hvor vi mødes.
Det er sært, du ikke ved det.
Mindre, end jeg troede.
- Hvad? - Engen. Jeg troede, den var større.
Den virkede stor.
Men alt er vel større, når man er lille.
Større og vigtigere.
Du har boet der, siden du var barn?
Ja, men jeg ser det gennem dine øjne nu.
Kan vi se den?
Lysningen i skoven?
Måske.
Efter frokost.
Måske?
- Noget problem? - Nej.
Hvad?
- Bare ... - Bare hvad?
Det er lysningen.
Ja?
Lysningen er vores sted.
Som i vores sted.
- Ja. - Jeg er ham.
Det er mig, du mødte der.
- Ja. - Det er mig, Clare.
Jeg er Henry. Den samme Henry.
En dag.
Kan du ikke lide, jeg er her?
Stedet tilhører mit andet jeg.
- Det er dumt. - Ja.
Men er det sandt?
Du kunne prøve at være sød ved mig.
Det kan blive en vane.
- Jeg vinder. - Hvad? Du slog mig igen.
- Jeg bliver bedre. - Nej, du gør ej.
Jeg er sød.
Men skuffet over, jeg ikke er ham.
Du er stadig ikke ham.
Det vil lykkes.
Tænk, hvor fantastisk det må være -
at forelske sig i rigtig rækkefølge.
Kald mig sentimental, men ...
Dette har nogle fantastiske fordele.
Forsigtig.
- Undskyld. - Smid ikke med mine ting.
- Glad for dam? - Jeg spillede dam.
Det er sættet, jeg brugte med ham. Med dig.
- Det er lidt gammelt. - Gammel og specielt.
Der er intet specielt ved gammelt, Clare.
Gammelt sker bare med nyt, hvis man venter længe.
- Fin lektion. - Hvorfor ikke?
Du fatter det ikke, vel?
I ikke-tidsrejsende forstår det aldrig.
I holder fast i fortiden, som om den betyder noget.
Bekymrer jer om fremtiden, som ikke er her.
Den eneste tid er lige nu.
Det er alt.
Lige nu.
Fortiden slog dig ikke ihjel.
Men fremtiden vil.
Det imellem er det eneste, der betyder noget.
Dig.
Du og jeg.
Lige nu.
Du og jeg.
Lige nu.
Hvorfor føles sex med dig, som om jeg ender i helvede?
Det ved jeg ikke, men det er den største kompliment, jeg har fået.
Lås døren.
Hej Clare.
Sæt ham ned.
Frokost om fem minutter.
Okay, frokost. Vi skal til bords.
Beklager, men nu er der ingen vej tilbage.
Tilbage på dit værelse og nette dig.
"Nette mig"? Kalder man det det nu?
Clare?
- Åh, gud. Du er her. - Hejsa.
Jeg har savnet dig så meget.
Se engang. Stramt.
- Hvem er du? - Mig?
Dit livs kærlighed. Kvinden, du gifter dig med.
Jeg glemmer, at intet af det er sket for dig.
Tidsrejser må være så forvirrende.
Jeg hedder Alicia.
Alicia, søsteren?
Nemlig, skat, Clares søster.
Og ja.
Du har haft travlt her i huset.
Nogle håndklæder. Du vil se, at de er blå.
Nu er der noget blåt. Tilfreds?
- Jeg gjorde intet. - Har I hilst?
- Ja, men ... - Driller du Henry, Alicia?
Gerne mere end det.
Dril ikke min kæreste på nogen måde.
Hvis du siger det, søs.
Kan nogen forklare det her?
- Min lillesøster, Alicia. - Ja tak.
Hun ved alt, og hun elsker at drille folk.
- Nå, virkelig? - Undskyld.
Men du lavede fantastiske ansigtsudtryk.
Undskyld. Hvordan kender hun til mig?
- Jeg sagde det. - Hvorfor?
Jeg så dig.
Jeg måtte tage dig med ind om vinteren.
Gemte dig i kælderen. Men Alicia -
talte om nøgne mænd dernede. Jeg måtte forklare det.
Troede du på, at jeg var tidsrejsende?
Alternativet var, at hun fandt en rørledning med nøgne mænd.
Tidsrejser skuffede. Jeg tænkte, det måtte være sandt.
Du ligner Henry på tegningen.
- Tegning? - Men håret er bedre.
- Hold det sådan. - Tegning?
Har du ikke set den? Vis ham den. Er den i Chicago?
Nej. Han må ikke finde den i lejligheden.
- Han vil elske den. - Præcis.
Vi skal til bords.
- Kom i gang. - Tegning?
- Du må se den. - Kom så.
Hvad laver du? Skræm ham ikke.
Jeg skal skræmme dine kærester. Min pligt som din lillesøster.
- Han er lækker. - Ja.
- Det sagde du ikke. - Jeg var forelsket i ham.
Undskyld?
Brikkerne passer vist ikke sammen.
Åh, møg.
Landede jeg lige oven på dig nøgen?
Åh, gud.
Jeg var barn. Nu er han det.
Han er ikke et barn, Clare.
Jeg forelskede mig i en voksen. Nu er han her som ung.
- Ung og lækker. - Ikke pointen.
- Pis. - Hvad er der?
Vandhanen.
For fanden da!
Narrøv!
Smæk ham en.
Åh, for fanden da.
- Han er bare lidt køresyg. - Den stakkel.
- Vi venter bare. - Tal med Nell.
Vi kan rykke frokosten en time. Er en time nok?
Ja, ja. Det er jeg sikker på.
- Bare han snart får det bedre. - Ja, ja.
Han klarer sig.
- Er du okay, skat? - Ja.
Hvor længe er det siden ...?
Har det altid været falsk?
Vi skulle have fået en ægte.
Det har vi talt om, siden vi købte huset.
Jeg troede, den var ægte.
Hejsa.
Okay, så er det nu.
Lad os gøre det.
Du der med den grønne tingest på.
Ja, dig.
Kameraet der filmede dig.
Men det derhenne -
kan slet ikke se dig.
Nu har vi hele ansigtet. Tak. Fint.
Resten af jer er ikke i fare.
Hej, kammerat.
Velkommen til fremtiden.
Det er 2022.
Se bort fra min hårgrænse.
Hold ud.
Vi får styr på det.
Okay.
For at gøre det klart.
Optagelserne lægges ud på nogle harddiske -
som I ikke har adgang til.
Men mit advokatfirma derimod?
Vi har allerede bedt om at se optagelserne.
Jeg havde på fornemmelsen -
noget godt ville ske.
Så her er mit råd.
Mit juridiske råd.
Skrid hjem med jer.
Hej, Nell.
Hejsa, Clare.
- Kan vi udskyde frokosten en time? - Ja da.
- Ikke til besvær? - Besvær?
Nej, slet ikke.
Skulle det betyde noget?
Hvad mener du om ham?
- Hvem? Din unge fyr? - Ja.
Han er pæn nok.
Hør ...
Er han rig?
Han har potentiale.
Det har de alle rigeligt af.
Masser af potentiale.
Sørg for, han er rig. Sådan tænker jeg.
Ellers står du ved en køkkenvask resten af livet.
Kan du huske min fantasiven?
Ham, jeg fortalte om? Fra skoven?
Var det dig? Jeg troede, det var Alicia.
Nej, det var mig.
I to sidder altid her og sludrer.
Det hele flyder sammen.
Jeg fortalte Henry, jeg delte hemmeligheder med dig.
Det var klogt, for jeg husker dem ikke så godt.
Vil du have en kop te?
Ellers tak.
- Kaffe? - Nej tak.
- Du behøver ikke lave noget. - Det er det, jeg bliver betalt for.
Du er ret smadret. Du slipper af sted med det i svagt lys.
Det bliver værre, når jeg rejser i tiden.
Jeg ved det, kammerat.
Hvorfor siger du det? "Kammerat"?
Jeg er halvt polsk.
Min familie er. Polen var engang kommunistisk.
De kaldte hinanden kammerater.
Men behøver vi det?
Du har aldrig undret dig før nu.
For mig er det 2008. Har lige mødt dig.
2008?
Kan du lide mig endnu?
Kommer jeg til det?
Vi har i det mindste noget til fælles.
Ja? Hvad er det?
Vi elsker den samme kvinde.
Du er ikke god til at skjule det, kammerat.
Alt for åbenlyst. Clare ved det, jeg ved det.
Charisse må have bemærket noget.
Ved Charisse det?
Ja.
Svaret er ja.
Jeg er bange for, du kan lide mig.
Hvordan klarer jeg mig i dette Herrens år?
Du er der stadig.
Jeg tænkte, at det ikke ville holde med min tilstand.
Tænk, når jeg bliver gammel.
- Du lever stadig i 2022. - Ja?
Venter du, til jeg ikke gør, så du kan tage min plads?
Jeg har et problem med, at du ikke er her.
Hvilket er kompliceret og udmattende.
Hvad er det?
Det knuser mig.
Vi er bedste venner.
Du lærer at leve med det.
Hvorfor reddede jeg dig ellers -
ved at gå hen til nogle skøre rockere og lyve om kameraer?
Var der ingen kameraer?
Selvfølgelig var der ingen kameraer.
Hold da kæft.
Hvad?
Tak.
Jeg kan lide dig.
Det ved jeg.
Hvorfor lide en, der er lun på min kommende kone?
Alt ændrer sig med tiden.
Nu er jeg vild med -
din nuværende kone.
Men noget ændrer sig ikke.
Hvad?
At det er håbløst.
Jeg vidste, hun var forelsket i dig -
siden før jeg vidste, om du overhovedet eksisterede.
Det må du forklare mig.
Jeg så tegningen.
Hvilken tegning?
Clare tegnede dig.
Kunne du se det på en tegning?
Har du set den?
Med dit ansigt?
Sådan en tegning?
Hun måtte være forelsket.
Sæt din kaffe ned.
Bruckner's, den 21. september, 2022. 19.32 til 20.05.
Husk at notere det.
Clare?
Jeg hørte vist Henry.
Han er vist tilbage.
BRUCKNER'S. 21. SEP., 2022. FORTÆL GOMEZ DET
Henry?
Er du tilbage?
Ja, jeg er tilbage.
Jeg er okay.
Hvor blev du af?
Gomez. På en bar. Glem det.
Hvordan går frokosten?
Det er nu. Skal jeg sige, du er syg?
Nej, nej.
Jeg kommer, men ...
Dæk lige over mig lidt, okay?
Okay.
Vær sød ved mig for en gangs skyld.
Vær sød ved mig.
Okay.
Gør mit bedste.
Ja, gør det.
I lige måde.
Pis.
Det dufter skønt, ikke?
Er der andre, der nyder duften af suppen?
Vi kan begynde. Henry kommer om lidt.
Begynder at inhalere.
Niveauet falder.
Han er vores gæst. Vi venter gerne.
Skal jeg hente ham? Han sidder måske fast.
Stop så, Mark.
Jeg vil være meget ærlig.
- Husk, familien sidder her. - Mark.
Henry og jeg har skændtes.
Eller ikke skændtes.
- I ved ... - Nye forhold.
- Præcis. Det er stadig tidligt. - Ja.
Javel, så ...
Han kommer om lidt, men vær nu bare sød.
I må ikke ... afhøre ham.
Nej da.
- Jeg taler til dig, far. - Mig?
Vi opfører os pænt. Vi vil lære ham at kende.
I skændtes, ikke os.
Vi skændtes ikke ligefrem.
Det var mere ...
Han sagde nogle ting, jeg ikke kunne lide.
Jeg blev måske lidt ...
Tja, dømmende.
Undskyld. Undskyld, alle sammen.
I skulle være startet.
Det dufter vidunderligt.
Nej, nej.
Det her? Jeg behøver ikke fortælle jer det.
Sig aldrig Clare imod, vel?
Jeg slog ham ikke.
Jøsses, jeg slog dig ikke.
- Nej, hun slog mig ikke. - Det er bare ...
Alment slid?
- Jeg faldt i badet. - Ja.
Hårdt. Det var noget rod.
Et slemt fald.
Hvorfor sagde du ikke noget?
Jeg glemte det.
- Glemte? - Hun glemte det.
- På grund af skænderiet. - Vi skændtes ikke.
Vi skændes aldrig, vel?
Vi skændtes. Jeg fortalte om det.
- Okay. - Jeg var fordømmende. Ikke?
- Jeg var fordømmende. - Clare sagde det.
Det var derfor, jeg havde det skidt.
Jeg glemte alt om faldet.
- Ja. Naturligvis. - Det var ikke et skænderi.
Henry, hvad med dine forældre? Clare har ikke nævnt dem.
Glemte dem nok.
Min far spiller violin i Chicago Philharmonic.
- Fantastisk. - Vi var til Chicago Philharmonic.
- Ofte. - Vi må have set din far.
Ja, det må I vel.
Det er så imponerende. Er han førsteviolinist?
Nej, kun violinist.
Hvad med din mor?
- Min mor døde, da jeg var lille. - Beklager.
Sangerinde. Arbejdede med min far.
Hans mor var Annette Lyn Robinson.
Nej.
Virkelig?
Hun var noget specielt.
Hun var ekstraordinær.
Vi har flere af hendes plader.
Ved du, hvem det er, Philip?
Naturligvis. Hun var utrolig.
- Utrolig kvinde. - Ja, det syntes jeg.
Men denne suppe ...
Det dufter skønt.
Undskyld ventetiden, fordi jeg faldt som en idiot.
- Alicia er cellist. - Jeg er frisør.
Alicia spiller cello. Hendes drøm.
Jeg er frisør. Jeg elsker at være frisør.
Jeg har et spørgsmål.
Du kom for sent, fordi du faldt i badet.
Vi har talt om det.
- Hvornår skændtes I? - Hvorfor?
Skænderiet fik dig til at glemme Henrys skade.
Men hvordan var der tid?
Vi er ikke i retten, Mark. Er vi i retten nu?
Jeg arbejder ikke i retten. Men hvordan kan det passe?
Vi skændtes ikke. Jeg var bare fordømmende.
Lidt kritisk.
Lad det nu ligge.
Henrys far kunne undervise dig.
- Undskyld. - En violinist.
- Han kunne lære dig noget. - Som frisør?
Få dig tilbage på sporet.
Jeg er på sporet. Jeg er god til det.
Jeg var elendig til cello.
En mor må gerne være stolt af sin datter.
Cellist og kunstner.
Jeg studerer kunst.
Det er at være skuffet.
Jeg er ikke skuffet.
Jo.
Du bløder.
Beklager.
Jeg troede, jeg fik det hele.
Jeg skar mig.
Jeg har ryddet op.
Alt er fint.
Okay.
Bare så jeg er med.
Du ligger på badeværelsesgulvet.
Nøgen og blødende.
Og på et eller andet tidspunkt -
bliver Clare lidt for kritisk.
Og så efterlader hun dig bare der.
Glemmer hele hændelsen, men husker stadig svagt -
at hun måske var lidt fordømmende.
Er det sådan?
Rend mig.
Virkelig. Rend mig.
Jeg har fået nok. Af alt.
Mor.
Din datter er frisør.
Hun er glad for det.
Og det er helt fint.
Din anden datter studerer kunst.
Så bare hun er god bankrøver -
for hendes mand er bibliotekar.
Og din eneste søn er sådan et røvhul -
at det lykkedes -
at blive advokat uden at kunne forværre det.
Det er ting, I må håndtere.
Tak for den skide suppe.
Undskyld mig.
Sagde hun "mand"?
Clare?
Clare, er du der?
Henry.
Hej.
Det er okay. Der er intet, du kan gøre.
Pis.
Hvor skal hun hen?
Hun leder efter mig.
HENRY ER 28 OG 38
Når man er ung, ser man kun det, man vil se.
Intet kommer i vejen for eventyret.
Som voksen -
klarer synet op -
og man ser så meget mindre.
De er okay. Min mor og far. Ja, selv Mark.
De er bare mennesker.
Tager alt for lang tid at indse.
Din mor og far er bare mennesker.
Hun tog den med til Chicago, da hun savnede dig.
Jeg kunne have puttet concealer på de blå mærker.
Kan du hjælpe?
Hjælpe med hvad?
Clare?
Dette sted betyder vist intet for dig.
Får du ikke engang deja-vu?
Jeg ville gøre en ceremoni ud af din første gang her.
Beklager.
Det er lige meget.
Jeg er her nu.
Ja.
Jeg er her nu.
Hvad synes du?
Hun er ret god, din søster.
Vil du sige, hvad du synes?
Jeg kender ingen Henry.
Jeg lover dig, jeg er en ven.
- Har du set dinosaurer? - Jeg kildede en på maven.
Har du en kone?
- Hun hedder Clare. - Som mig.
- Jeg forsvinder. - Må jeg se?
- Kommer du igen? - Mange gange.
Nogle gange får jeg dumme idéer.
Din kone hedder Clare.
Jeg tror, vi er gift.
Vi er ikke gift i fremtiden.
Du kunne være derude et sted, døende -
et sted i tiden.
Hej, Henry.
Vi har ikke kysset.
Jo, en million gange.
- Hvorfor skal jeg altid vente? - Lad det ske.
- Du spurgte om noget. - Clare Abshire.
Vil du giftes med mig?
Du har stillet mig et spørgsmål her, eller også gør du det.
Og jeg nåede aldrig at svare.
Hvad var det?
Svaret er ja.
Ja. Du godeste, ja.
Og jeg beklager.
For hvad?
Jeg har altid elsket dig.
Fra første møde på det dumme bibliotek -
elskede jeg dig.
Jeg ventede bare en anden.
Det er okay.
Det kan jeg godt.
Jeg kan være en anden.