Putovanje kroz vreme nikad nije jedini problem.
Imamo sve ostale normalne probleme.
Na primer...
njene prijatelje.
Ćao. -Ćao.
HENRI IMA 28, GOMEZ 33
Ćao.
Hvala. - Nema na čemu.
Pa, kako je Kler?
Dobro. Nije loše.
Ništa novo.
Da.
Šaris? - Dobro je.
Da.
Mislim, moramo pitati.
Pitaće nas kad se vratimo.
"Kako je Kler?" "Kako je Šaris?"
Ako ne pitamo, bićemo u nevolji.
Žive u istom stanu, Verovatno već znaju.
Da, dobra poenta.
Šalio sam se. - Naravno.
Humor zapažanja.
Aha, kapiram.
Što me tako gledaš?
Kako? - Ne znam. Tako.
Kako? - Uvek me čudno gledaš.
Ti si vremenski putnik. - Svestan sam toga.
Ti si prva interesantna stvar koja mi se ikad desila.
Mislim, ja sam advokat.
Doslovno me plaćaju da sprečavam interesantne stvari.
Pogledaj me sad. Prijatelj sam s vremenskim putnikom.
Jesi li?
Šta? - Jesi li moj prijatelj?
Ti si tako rekao. -Šta to znači?
Ne ovaj ti. Ti iz budućnosti.
Šta on zna?
Mnogo više od tebe.
Izgleda kao da nemamo ništa zajedničko.
Osim očigledne stvari.
Koje? - Obojica želemo da povalimo Kler.
Ne, to nije... To nimalo nije istina. - Opusti se.
Ne, želim da razumeš.
To nimalo nije istina, - U redu je. Razumem.
Ako išta uradiš po tom pitanju, vezaću ti grlo u čvor.
Ali inače milostivo prihvatam počast tvoje iscrpljujuće zavisti.
Nazdravlje.
Moraš povući to što si rekao.
Stvarno nije problem, čoveče.
Moraš se izviniti. - Zbog čega?
Nemam takva, ili bilo kakva, osećanja prema Kler.
Naravno da nemaš. - Treba da se izviniš.
A ti treba da sedneš na guzicu dok opet ne progovori.
Probali smo da popijemo piće.
Nije uspelo. Neka ostane na tome.
Slušaj.
Ako misliš da te čudno gledam, postoji razlog za koji ne znaš.
Ako ćeš staviti ruku na moje koleno, barem mi prvo kupi večeru.
Video sam te ranije.
Znam. Bio sam pijan.
Pre toga. - Kada?
To nije bio prvi put. - Kada je bio?
Prepoznao sam te.
Odakle?
Da je ovo bio prijatan izlazak na piće,
možda bih ti rekao.
HENRI IMA 38
KLER IMA 16
Mogu da se odmorim?
Od čega? Samo sediš.
Mogu da ga vidim? - Ne još.
Ne zaboravi, ja nosim odeću.
Kako si znao?
Video sam završen crtež.
To je varanje. - Varanje je i to što me crtaš bez odeće.
Šta je to bilo?
Ništa. Veverica ili tako nešto.
Zašto misliš da ne znam ko je to bio?
Nije bio niko.
Upoznao sam tvoju porodicu, sećaš se?
Davno.
Zašto se smešiš?
Recimo da je bilo smešno.
Šta je tačno bilo smešno?
Ti.
Ja? - Da.
Ti, Kler Ebšir.
Bila si veoma smešna.
KLER IMA 20, HENRI 28
Da li mrziš svoje roditelje?
Naravno da ne. Zašto bi ih mrzela?
Odselila si se jako daleko od njih.
Hoćemo li uskoro stići? - Nema još mnogo.
Zavali se. Opusti se.
Šta ti je?
Sedim u autu.
Dobro. Šta je problem s automobilima?
Ja. Ja sam problem.
Ako sada otputujem kroz vreme, kad stignem ići ću sto na sat.
Negde u istoriji pojaviće se velika fleka s iznenađenom facom.
Telefon ti stalno zvoni. - Da.
A ti se ne javljaš. - Nije ništa.
Pazi se, počeću da sumnjam da je tvoja druga žena.
I jeste.
Ingrid? - Ne.
Gomez. - Gomez?
Da, malo smo se sporečkali.
Samo želi da bude druželjubiv. - Mora da prestane s tim.
Biće ti najbolji prijatelj, svidelo se to tebi ili ne.
Ko to kaže? - Ti iz budućnosti.
Ne slušaj ga. Imam reputaciju lažljivog kretena.
Nema je budući ti. Budući ti je strava.
Prestani da ga preferiraš preda mnom.
On je ti, ali je strava. Kako da ga ne preferiram?
Super. Savršeno.
Na svetu postoji jedan ja, a ipak sam na drugom mestu.
Ima li bilo šta u čemu sam bolji? Šta je sa kosom?
Da li je moja kosa bolja?
Seks je dobar.
Seks mi se stvarno sviđa.
To je dobro. Hvala na povratnoj informaciji.
Praktično varam ljubav svog života
sa njegovim seksi, mlađim bratom, ali dobro je.
Kad tako formulišeš, stvarno zvuči dobro. Hvala.
Gomez? - Da.
Javi se.
Moram li? - Da, i budi fin.
Ćao. - Zdravo, druže.
Druže.
Putuješ sa Kler? Je li sve u redu?
Jeste. - Nemaš vremenskih problema?
Pojavio sam se u Dalasu '63,
pucao u kolonu vozila. Valjda nisam promenio ništa važno.
Šališ se, zar ne?
Da, šalim se.
Moram se navići na tvoj smisao za humor.
To bi nam uštedelo dosta vremena.
Slušaj, za ono juče. - Ma, zaboravi.
Izvini što sam onako eksplodirao. - U redu je. Obojica smo preterali.
Rado ću zaboraviti na to. - Ja takođe.
Odlično.
Ono što sam pomenuo, da sam te video ranije?
Da sam te prepoznao kad sam te prvi put video?
Je li...
Je li u redu da ti ispričam?
Naravno da jeste.
Samo...
Neće poremetiti uzročnost?
Molim? Hajdemo. - Ako...
Ako ti kažem, hoće li to uticati na uzročnost vremena?
Uzročnost vremena?
Slušaš li ti reči koje ti izlaze iz usta
ili samo boraviš u istoj sobi s njima?
Znaš šta, Henri? Nosi se.
Ne, ne. Čekaj.
Šalim se.
Opet se šalim.
Ne sviđamo se jedan drugom.
Kako da mi bude najbolji prijatelj ako mi se ne sviđa?
Ne sviđa mi se.
Ali biće ti najbolji prijatelj. - Kako?
Kako je to uopšte moguće?
Evo nas. Odavde potičem.
Kuća Medoulark. - Dobro.
Velika je. Baš je velika.
Čudno je što je nikad nisi video.
Jedna porodica u ovolikoj kući? Šta će vam sve ostale sobe?
Za naše probleme.
Problem kod prisećanja na detinjstvo je što ništa nije tamo gde je bilo.
Možeš reći sebi da sve izgleda isto,
ali onda to neko drugi vidi.
To je Mark.
Obećaj da nećeš biti veći kreten.
To nije takmičenje.
Obećaj.
Obećavam. - Hvala.
Ćao. - Moja curica.
Evo je.
Dakle, ovo je taj mladić?
Mama, tata, Mark,
ovo je Henri Detembel.
Drago mi je.
Zovi me Filip.
Ja sam Lusil. Dobrodošao u naš dom.
Zdravo, Lusil.
Rekla si "mama"? Kako je to moguće?
Kako ti je ona mama? Da nisi bila dete?
Ne budi šašav.
Dakle, ti si taj srećnik
koji napastvuje moju sestru?
Da, pa...
jedan od njih.
Ovo je za tebe. - Hvala.
Uđi, molim te.
Hajdemo. - Sjajno.
Kler kaže da radiš u biblioteci Njuberi.
Da, u Njuberiju.
Ti si bibliotekar.
Da, posebna izdanja.
Koji su tvoji dugoročni planovi?
Filipe. -Šta je?
Isto to.
Knjige nigde ne idu.
Dobro.
Jeste li je posetili?
Nekad tamo vodimo klijente. Na poslovne događaje.
Moja advokatska firma. - Da.
Kler je rekla da si advokat. Gotiva.
Zbog mojih grehova.
Moj prijatelj je advokat. Već znam dva advokata.
Tri. I ja sam advokat.
Skoro. - Praktično jesam.
Dva advokata u porodici.
Veoma smo ponosni.
To mora da je zgodno.
Ako neko prekrši zakon.
Ja ne bih...
Ne bih rekla... - Nije da bi ga ti prekršila.
Samo mislim...
Imaš odstupnicu.
Ako poželiš da se...
raspojasaš.
Kako ti se zove prijatelj?
Koji prijatelj? - Onaj advokat.
Gomez. - Džef Gomez?
Ne, on je iz Kentakija. Kako mu je celo ime?
Možda ga poznajem. Znam puno mladih advokata.
Samo...
Gomez. Svi ga zovemo Gomez.
Zdravo. - Gomilinski.
Gomilinski, drago mi je. - Ne, ona nije...
Ne, Gomez je skraćeno od Gomilinski.
Kao neka vrsta nadimka.
Jan Gomilinski. Zovemo ga Gomez.
Da, zaboravio sam to.
Zaboravio si mu ime?
Da, ljudi nekad zaboravljaju imena svojih prijatelja.
Ovde ćeš ti spavati.
Plava soba.
Kupatilo je ovamo.
Doneću ti peškire.
Ovde nema ničeg plavog.
Nekad je bila plava.
Ime je ostalo.
Gde je tvoja soba?
Zašto?
Želim da je vidim.
I zapamtim put da je mogu naći po mraku.
Dođi.
Baš smo daleko.
Ne mogu zamisliti šta su moji roditelji mislili.
Pa...
Ovo je ona livada? - Da.
S druge strane je šuma.
U šumi je poljana na kojoj ćemo se upoznati.
Tako je čudno što to ne znaš.
Manja je nego što sam mislio.
Šta? - Livada. Mislio sam da je veća.
Meni je izgledala velika.
Ali pretpostavljam da je sve veće kad si mali.
Veće i važnije.
Vraćala si se ovamo posle detinjstva?
Da, ali sada sve vidim kroz tvoje oči.
Možemo da je vidimo?
Poljanu u šumi?
Možda.
Posle ručka.
Možda?
Osećam problem. - Ne.
Šta je?
Samo... -Šta?
Ta poljana.
Da?
To je naše mesto.
Da, naše mesto.
Pa, da. - Ja sam on.
Ja sam čovek koga si tamo upoznala.
Znam. - To sam ja, Kler.
Ja sam Henri. Taj isti Henri.
Jednog dana.
Ne voliš što sam ovde?
Ovo mesto pripada dugom meni.
To je glupo. - Jeste.
Ali da li je istina?
Uvek možeš pokušati da budeš fina prema meni.
To može postati navika, nešto što radimo.
Pobedila sam. -Šta? Opet si me pobedila.
Sve sam bolja. - Nisi.
Jesam fina.
Ali stalno izgledaš razočarano što ja nisam on.
Nikako da postaneš on.
Doći ću dotle.
Zar nikad ne pomisliš kako bi bilo divno
zaljubiti se po pravilnom rasporedu?
Reci da sam sentimentalan, ali
mislim da ovo sada ima neke neverovatne kvalitete.
Pazi.
Izvini. - Nemoj bacati moje stvari.
Zar toliko voliš dame? - Nekad sam ih igrala.
Ovaj set sam koristila sa njim... tobom.
Prilično je star. - Star i meni veoma poseban.
Nema ničeg posebnog kod starih stvari, Kler.
Stare stvari su ono što se desi novim ako čekaš dovoljno dugo.
Molim te, održi mi predavanje. -Što da ne?
Ne razumeš, zar ne?
Vi, ljudi koji ne putujete kroz vreme, nikad ne razumete.
Čuvate stvari iz prošlosti kao da je prošlost važna.
Ili se brinete zbog budućnosti, a ona se još nije desila,
a jedino vreme je sada.
To je jedino vreme koje postoji.
Sada.
Prošlost je ono što te nije ubilo.
Budućnost je ono što će te ubiti.
Jedino važno je ono između.
Ti.
Ti i ja.
Sada.
Ti i ja.
Upravo sada.
Zašto se zbog seksa sa tobom osećam kao da ću ići u pakao?
Ne znam, ali to je najbolji kompliment koji sam dobio.
Zaključaj vrata.
Hej, Kler.
Ne igraj se s njim.
Ručak je za pet minuta.
Ručak. Treba da se pojavimo za stolom.
Žao mi je, krenuli smo, prošao sam tačku bez povratka.
Moraš se vratiti u svoju sobu da se osvežiš.
Osvežim? Tako to zovu ovih dana?
Kler?
O, bože. Došao si. - Zdravo.
Toliko si mi nedostajao.
Vidi ti ovo. Čvrsto.
Ko si ti? - Ko sam ja?
Henri, ja sam ljubav tvog života, žena s kojom ćeš se venčati.
Izvini, stalno zaboravljam. Ništa se za tebe još nije desilo.
Putovanje kroz vreme mora da te zbunjuje.
Ja sam Ališa.
Njena sestra Ališa?
Tako je, Henri, dragi. Klerina sestra.
I, da,
bio si veoma zaposlen u ovoj kući.
Evo peškira. Primeti da su plavi.
Sad u sobi ima nečeg plavog. Jesi li srećan?
Ništa nisam uradio. - Upoznali ste se?
Da, ali ja... - Zajebavaš Henrija, Ališa?
Kad god stignem.
Ne zajebavaj mog momka ni na koji način.
Ako ti tako kažeš, seko.
Može li mi neko objasniti... stvari?
Ovo je moja mlađa sestra, Ališa. - Shvatio sam.
Zna za tebe i voli da začikava ljude.
Ma šta kažeš. - Izvini zbog toga.
Ali slagao si strava face.
Čekaj, kako zna za mene?
Rekla sam joj. -Šta? Zašto?
Videla sam te par puta.
Zimi sam nekad morala da te uvodim unutra.
Krila sam te dole, ali Ališa je ponavljala
da u podrumu ima golih muškaraca, tako da sam joj sve objasnila da ućuti.
Rekla ti je da sam ja vremenski putnik i poverovala si?
Alternativa je bila da je moja sestra našla tunel golih muškaraca ispod kuće.
Naspram tome, putovanje kroz vreme je razočaravajuće pa je moralo biti istina.
Ličiš na Henrija sa crteža.
Crteža? - Osim frizure. Ovako je bolje.
Nemoj je menjati. - Kakvog crteža?
Nisi ga video? Pokaži mu. Je li u Čikagu?
Nije, ovde je. Ne želim da ga nađe u stanu.
Zašto? Oduševiće se. - Baš zato.
Treba da odemo na ručak.
Ti se osveži. - Nacrtala si me?
Moraš videti. - Hajde.
Šta to radiš? Nemoj da ga izbezumljuješ.
Treba to da radim tvojim momcima. To je dužnost mlađe sestre.
Seksi je. - Da, znam.
Nikad nisi rekla koliko je seksi. - Nisam primetila. Volela sam ga.
Hoćeš to da otpakuješ?
Nisam sigurna da ćeš sklopiti delove.
Sranje.
Dođavola, jesam li pao na tebe go?
O, bože.
Bila sam klinka. Sad je on klinac.
On nije klinac, Kler.
Zaljubila sam se u odraslu osobu. Sad se on pojavio i mlad je.
Mlad i seksi. - Nije poenta u tome.
Sranje. -Šta je bilo?
Česma.
Prokletstvo!
Kretenu!
Premlatićemo ga.
Jebeno sranje.
Muka mu je od vožnje. To je sve. - Sirotan.
Možemo sačekati s ručkom.
Možemo ga pomeriti sat vremena. Da li je to dovoljno?
Da, sigurno će biti dovoljno.
Nadam se da će mu uskoro biti bolje. - Hoće.
Biće dobro.
Jesi li dobro, mila? - Jesam.
Koliko dugo je to...
Da li je oduvek bio lažni?
Da, trebalo je da stavimo pravi.
Pričamo o tome od kada smo kupili kuću.
Uvek sam mislila da je pravi.
Zdravo.
Dobro, idemo.
Pređimo na stvar.
Ti tamo, u zelenom.
Da, ti.
Kamera na onoj zgradi ima tvoj delimični snimak.
A kamera na onoj banderi tamo
uopšte te ne vidi.
Sada imamo celo tvoje lice. Hvala ti. Odlično.
Vi ostali ste u redu.
Zdravo, druže.
Dobrodošao u budućnost.
Sada je 2022.
Ne obraćaj pažnju na moj gubitak kose.
Drži se.
Sve ćemo rešiti.
Dakle,
da se razumemo,
snimak sa tih kamera trenutno se otrpema na diskove
kojima niko od vas nema pristup.
S druge strane, moja advokatska firma
već je poslala zahtev da pregleda večerašnje snimke.
Imao sam predosećaj
da se nešto dobro dešava.
Evo mog saveta.
Mog pravnog saveta.
Vucite se kućama.
Ćao, Nel.
Zdravo, Kler.
Možemo pomeriti ručak sat vremena? - Naravno, šta god želiš.
Neće te previše poremetiti? - Poremetiti?
Ne, neće me poremetiti.
Zašto je to uopšte važno?
Šta misliš o njemu?
Kome, mila? Tvom mladiću? - Da.
Šarmantan je.
Hej.
Da li je bogat?
Ima potencijal.
Svi ga imaju.
Puno potencijala.
Gledaj da je bogat. Tako ja mislim.
Ili ćeš do kraja života stajati za kuhinjskim lavaboom.
Sećaš se mog izmišljenog prijatelja?
Onog o kome sam ti pričala? Koga sam našla u šumi?
To si bila ti? Mislila sam da je Ališa.
Ne, to sam bila ja.
Vas dve ste ovde stalno čavrljale nešto.
Izgleda da mi se sve izmešalo.
Rekla sam Henriju da sam sa tobom delila moje tajne.
Pametno, pošto ih se ionako ne sećam dobro.
Hoćeš šolju čaja?
Neka, hvala.
Kafu? - Ne treba.
Ništa mi ne moraš praviti. - Nije problem. Za to sam plaćena.
BRUKNER BULEVAR JEDAN
Dobro su te umlatili. Možeš se izvući pod slabim svetlom.
Biće gore posle putovanja kroz vreme.
Znam, druže.
Zašto stalno govoriš "druže"?
Delom sam Poljak.
To jest, moja porodica. Poljska je bila komunistička zemlja.
Svi su jedni druge zvali druže.
Moramo li zato mi to raditi?
Do sada nisi to preispitivao.
Sada je za mene 2008. I tek sam te upoznao.
2008?
Zaboravio sam, dopadam li ti se već?
Da li mi se ikad dopadaš?
Barem imamo nešto zajedničko.
Je li? Šta?
Volimo istu ženu.
Znaš li da to ne kriješ najbolje, druže?
Suviše si očigledan. Mislim, Kler zna, ja znam.
Isuse, mora da je i Šaris nešto primetila.
Da li Šaris zna?
Da.
Odgovor je da.
Bojim se da ti se ipak dopadam.
Kako mi ide u... koja je ovo godina?
Još si tu.
Pretpostavljam da sa ovim stanjem nisam tu na duge staze.
Mislim da ovo neće uspevati kad ostarim.
Još si tu 2022. - Stvarno?
Čekaš dok me ne bude u igri pa da uletiš?
Imam problem sa tvojim odlaskom iz igre,
što je komplikovano i pomalo iscrpljujuće.
Zašto?
Slomićeš mi srce.
Mi smo najbolji prijatelji, Henri.
Naučićeš da živiš s tim.
Ili misliš da postoji neki drugi razlog što sam te spasao
tako što sam prišao gomili psihotičnih bajkera i lagao o kamerama?
Nema nikakvih kamera?
Naravno da ih nema.
Sranje.
Šta je?
Hvala.
Ipak mi se sviđaš.
Znam.
Kako mi se može sviđati neko ko se pali na moju buduću ženu?
Stvari se vremenom menjaju.
Na primer, ovih dana,
palim se na tvoju sadašnju ženu.
Reći ću ti šta se ne menja.
Šta?
Znam da nema nade.
Znao sam da je zaljubljena u tebe
pre nego što sam znao ko si, ili da si uopšte prava osoba.
To mi moraš objasniti.
Video sam crtež.
Kakav crtež?
Crtež tebe koji je Kler nacrtala.
To si video iz crteža?
Još ga nisi video?
S licem kao što je tvoje
i takvim crtežom...
Znao sam da je zaljubljena.
Spusti kafu.
Brukner, 21. septembar 2022, od 19:32 do 20:05.
Zapiši kad se vratiš kući.
Kler?
Mislim da sam čula Henrija.
Mislim da se vratio.
BRUKNER, 21. SEPTEMBAR 2022. OD 19.32 DO 20:05. RECI GOMEZU
Henri?
Henri, jesi li se vratio?
Da, vratio sam se.
Dobro sam.
Gde si otišao?
Kod Gomeza. U neki bar. Nije važno.
Šta je sa ručkom?
Upravo počinje. Da kažem da ti je muka?
Ne, ne.
Dolazim, samo...
Pokrivaj me malo, važi?
Važi.
Mislim, popusti mi barem jednom.
Popusti i ti meni.
Dobro.
U redu.
Daću sve od sebe.
Uradi tako.
I ti.
Sranje.
Divno miriši, zar ne?
Da li još neko uživa u mirisu supe?
Možemo početi. Henri će doći za minut.
Mislim da počinjem da je udišem.
Spušta se nivo.
On je naš gost. Ne smeta nam da sačekamo.
Hoćeš da ga potražim? Možda je zarobljen ispod nečega.
Prestani, Mark.
Biću veoma iskrena, u redu?
Pazi, za stolom je porodica. - Mark.
Henri i ja smo se malo svađali.
Nije prava svađa, ali...
Znate... - Nova veza.
Tako je. Ovo je početna faza. - Da.
Razumem, dakle...
Uskoro će sići i molim vas da budete fini.
Nemojte ga ispitivati.
Naravno da nećemo.
Obraćam se tebi, tata. - Meni?
Bićemo fini. Jedva čekamo da ga upoznamo.
Ti si ta koja se svađala.
Nismo se baš svađali.
To je samo...
Rekao je neke stvari koje mi se nisu svidele.
A ja sam možda bila malo...
Ne znam, kritična.
Izvinjavam se svima.
Trebalo je da počnete bez mene.
Divno miriši.
Ne.
Ovo? Ne moram vama govoriti.
Nikad nemojte protivurečiti Kler.
Nisam ga udarila.
Isuse, nisam te udarila.
Ne, nije me udarila. - Ovo je samo uopšteno...
Habanje?
Pao sam u tušu. - Pao je.
Gadno. Unakazio sam se.
Gadno je pao.
Zašto ništa nisi rekla?
Zaboravila sam.
Zaboravila? - Da, zaboravila je.
Zbog svađe. - Nismo se svađali.
Mi se nikad ne svađamo, zar ne?
Svađali smo se. Upravo sam im objašnjavala.
Dobro. - Bila sam kritična. Sećaš se?
Kako sam bila kritična? - Kler je baš to govorila.
Da, sad sam to govorila i zato se osećam loše,
jer sam zaboravila na pad.
Da. Tako je. - Nije to bila svađa, samo...
Henri, šta je s tvojim roditeljima? Kler ih nije pominjala.
Verovatno je zaboravila.
Moj tata svira violinu za čikašku filharmoniju.
Neverovatno. - Bili smo tamo.
Više puta. - Sigurno smo videli tvog oca.
Verovatno jeste.
Veoma impresivno. Da li je on prva violina?
Ne, samo je violinista.
A tvoja mama?
Ona je umrla kad sam bio mali. -Žao mi je.
Bila je pevačica. Radila je sa tatom.
Njegova mama je Anet Lin Robinson.
Nije valjda?
Stvarno?
Ozbiljno? - Bila je dobra.
Bila je fantastična.
Imamo nekoliko njenih ploča ovde.
Znaš ko je ona, Filipe?
Naravno. Bila je izuzetan izvođač.
Izuzetna žena. - I ja tako mislim, ali ona mi je mama.
Kakva supa.
Divno miriši.
Izvinite što je moj idiotski pad toliko odložio ručak.
Ališa je čelista. - Ja sam frizerka.
Ališa svira čelo. To joj je oduvek bio san.
Nije. Ja sam frizerka. Sviđa mi se što sam frizerka.
Pardon, imam jedno pitanje.
Kasniš zato što si pao u tušu.
To smo već utvrdili.
Kada ste se svađali? - Zar je važno?
Zbog svađe si zaboravila da se Henri povredio.
Sigurno se desilo posle, ali ne vidim kada ste imali vremena.
Nismo na sudu, Mark. Da li smo sada u sudnici?
Ne radim u sudnici. Samo ne znam kada ste stigli da se svađate.
Nismo se svađali. Samo sam bila kritična. To je sve.
Previše kritična.
Okani se toga.
Henrijev otac može ti držati časove.
Izvini. - On je violinista.
Može ti držati časove. - O frizurama? Kako?
Može te vratiti na put, Ališa.
Ja jesam na putu. Radim nešto u čemu sam dobra.
Zašto stalno pominješ čelo, koje sam užasno svirala?
Majci je dozvoljeno da se ponosi svojom ćerkom.
Čelista i umetnica.
Student umetnosti.
To nije ponos, nego razočaranje.
Nije razočaranje znati da neko može biti bolji.
Jeste.
Krvariš.
Izvinjavam se.
Mislio sam da sam sve obrisao.
Posekao sam se.
Ne brinite, sredio sam se.
Sad sam kao nov.
Dobro.
Samo da razjasnim...
Ležao si na podu kupatila,
go i krvav,
i nekako je u tom trenutku,
Kler postala previše kritična.
A onda te je ostavila tamo
i zaboravila ceo incident, ali se ipak nejasno seća
da je možda bila previše kritična.
Tako je bilo?
Odjebi.
Samo odjebi.
Znaš čega mi je preko glave? Svega.
Mama.
Tvoja ćerka je frizerka.
Zadovoljna je tim
i to je sasvim u redu.
Tvoja druga ćerka je student umetnosti,
što znači da treba da usavrši pljačkanje banaka,
zato što će se udati za bibliotekara.
A tvoj jedini sin je takav prokleti kreten
da je uradio nemoguće,
i postao advokat, a da nije postao primetno gori.
Ovo su stvari koje treba da prihvatiš.
Hvala na jebenoj supi.
Izvinjavam se.
Da li je rekla da se udaje?
Kler?
Kler, da li si tu?
Henri.
Ćao.
U redu je. Ništa ne možeš da uradiš.
Sranje.
Gde ide?
Traži mene.
HENRI IMA 28 I 38
Kad ste mladi, vidite samo ono što želite.
Ništa ne staje na put bajci.
Kad odrastete,
pogled vam se razbistri
i vidite mnogo manje.
Nisu tako loši. Mama i tata. Čak i Mark.
Samo su ljudi.
Dugo nam treba da to shvatimo, zar ne?
Da su naši roditelji samo ljudi.
Nosila ga je u Čikago sa sobom kada si joj nedostajao.
Da si me pitao, mogla sam ti prekriti modrice.
Možeš li mi pomoći?
Sa čim?
Kler?
Pretpostavljam da tebi ovo mesto ništa ne znači.
Zar nikad nemaš osećaj već viđenog?
Htela sam da napravim veliku ceremoniju za tvoj prvi dolazak ovde.
Izvini.
Nije važno.
Sada sam tu.
Da.
Sada sam tu.
Kako ti se čini?
Tvoja sestra je prilično dobra.
Hoćeš li mi reći šta misliš?
Nemam prijatelja koji se zove Henri.
U redu je. Kunem se da sam ti prijatelj.
Jesi li video dinosaure? - Jednom sam mu golicao stomak.
Imaš li ženu?
Interesantno, ali zove se Kler. - Kao ja.
Uskoro ću nestati. - Mogu da gledam?
Hoćeš li se vratiti? - Da, vraćaću se mnogo puta.
Ponekad mi se javlja glupa ideja.
Tvoja žena se zove Kler.
Mislim da sam ti ja žena.
Nismo venčani u budućnosti.
Možeš biti tamo negde, na samrti.
Negde u vremenu.
Zdravo, Henri.
Nikad me nisi poljubio.
Poljubio sam te milion puta.
Zašto uvek moram da čekam? - Dozvoli da se desi.
Pitao si me pitanje. - Kler Ebšir.
Hoćeš li se udati za mene?
Pitao si me jedno pitanje na ovoj čistini, to jest, pitaćeš me.
Nikad ti nisam odgovorila.
Koje je bilo pitanje?
Odgovor je da.
Moj bože, da.
Žao mi je.
Zbog čega?
Volela sam te od početka.
Od trenutka kad sam te upoznala u onoj glupoj biblioteci,
volela sam te svim srcem.
Samo sam očekivala nekog drugog.
U redu je.
Mogu to uraditi.
Mogu biti neko drugi.