U životu u kojem putujete kroz vrijeme, to nikada nije vaš jedini problem.
Dobivate i sve uobičajene probleme.
Kao na primjer...
njene prijatelje.
- Bok. - Bok.
HENRY IMA 28, GOMEZ 33.
Bok.
- Hvala. - Da.
Pa kako je Clare?
Dobro. Dobro je, znaš?
Ista stara Clare.
Da.
- Charisse? - Dobro.
Da.
Moramo pitati, točno?
Ako ne, kada se vratimo, pitat će.
"Kako je Clare?" "Kako je Charisse?"
Ako ne pitamo, u nevolji smo.
Žive u istom stanu. Vjerojatno znaju.
Da, pravo zboriš.
- Zapravo sam se malo šalio. - Naravno.
Opservacijski humor.
Kužim, da.
Zašto me tako gledaš?
- Kako? - Ne znam. Tako.
- Kako? - Uvijek me čudno gledaš.
- Ti si vremenski putnik. - Svjestan sam.
Ti si prva zanimljiva stvar koja mi se ikad dogodila.
Odvjetnik sam.
Doslovno mi plaćaju da spriječim događanje zanimljivih stvari.
A vidi me sada. Prijatelj sam s vremenskim putnikom.
No jesi li?
- Jesam li što? - Jesmo li zapravo prijatelji?
- Ti kažeš da jesmo. - Što to znači?
Ne "ti" ti. Ti iz budućnosti.
Što on zna?
Puno više od tebe.
Čini se da nemamo puno zajedničkog.
Da. Osim očitog.
- Očitog? - Da, oboje želimo ševiti Clare.
- Ne, to nije... To nikako nije istina. - Opusti se.
Ne, želim da shvatiš.
- To nikako nije istina, čovječe. - U redu je. Kužim.
Poduzmi bilo što po tom pitanju i zavezat ću ti čvor u dušniku.
Ali osim toga, milostivo prihvaćam počast tvoje iscrpljujuće zavisti.
Uzdravlje.
Moraš to povući.
To nije problem, čovječe.
- Moraš se ispričati. - Za što?
Nemam takve, ni bilo kakve, osjećaje prema Clare.
- Naravno da nemaš. - Trebao bi se ispričati.
Trebao bi sjesti na dupe prije nego opet počne govoriti.
Pokušali smo popiti piće.
Nije funkcioniralo. Neka ostane na tome.
Slušaj.
Ako te čudno gledam, možda postoji razlog kojeg ne znaš.
Ako ćeš mi staviti ruku na koljeno, najprije me časti večerom.
Već sam te vidio.
Znam. Bio sam pijan.
- Prije toga. - Prije čega?
- To nije bio prvi put. - Kad je to bilo?
Prepoznao sam te.
Odakle?
Da smo lijepo pili piće,
možda bih ti rekao.
HENRY IMA 38.
CLARE IMA 16.
Mogu li se odmoriti?
Od čega odmoriti? Samo sjediš.
- Mogu li ga vidjeti? - Još ne.
Sjeti se, odjeven sam.
Kako si znao?
Vidio sam završenu sliku.
- To je varanje. - Kao i crtanje mene bez odjeće.
Što je to bilo?
Ništa. Vjeverica ili nešto.
Zbog čega misliš da ne znam točno tko je to bio?
Nije bio nitko.
Upoznao sam ti obitelj, sjećaš se?
Davno.
Zašto se smiješiš?
Valjda je bilo smiješno.
Što je tu bilo smiješno?
Ti.
- Ja? - Da.
Ti, Clare Abshire.
Bila si jako, jako smiješna.
CLARE IMA 20, HENRY 28.
Mrziš li svoje roditelje ili nešto?
Naravno da ne. Zašto bih ih mrzila?
Odselila si jako, jako daleko od njih.
- Hoćemo li uskoro stići? - Nije daleko.
Zavali se. Opusti se.
Što nije u redu s tobom?
U autu sam.
Dobro. Što nije u redu s autima?
Ja. Ja nisam u redu.
Ako sada otputujem u vremenu, kamo god stigao ići ću skoro 100 km/h.
Negdje u povijesti pojavit će se velika mrlja s iznenađenim licem.
- Mobitel ti stalno zvoni. - Da.
- I ne javljaš se. - Nije to ništa.
Oprez. Mogla bih početi misliti da je to tvoja druga žena.
Pa, jest.
- Ingrid? - Ne.
- Gomez. - Gomez?
Da, malo smo se posvađali.
Samo pokušava biti prijateljski nastrojen.
Mora prestati s tim.
Bit će ti najbolji prijatelj, svidjelo ti se to ili ne.
- Tko to kaže. - Kažeš budući ti.
Ne slušaj ga. Dobro je poznato da sam lažljivi gad.
Budući ti nije. Budući ti je predivan.
Prestani mu biti naklonjenija preda mnom.
On je ti, ali predivan. Kako mu ne bih bila naklonjenija?
Sjajno. Savršeno.
Samo sam jedan ja na svijetu, i drugi sam po redu.
Ima li ičega što radim bolje? Što je s kosom?
Je li kosa imalo bolja?
Seks je dobar.
Stvarno mi se sviđa seks.
Pa to je dobro. Hvala na povratnoj informaciji.
Ja zapravo varam ljubav svog života
s njegovim seksi mlađim bratom, ali dobro je.
Kada to tako kažeš, stvarno zvuči dobro. Hvala.
- Gomez? - Da.
Javi se.
- Moram li? - Da i budi ljubazan.
- Bok. - Bok, druže.
Druže.
Znači, na putu si s Clare? Je li sve u redu?
- Da. - Nema problema s putovanjem vremenom?
Pojavio sam se u Dallasu '63.
Pucao u povorku vozila. Nisam promijenio ništa važnog.
Šališ se, točno?
Da, šalim se.
Moram se naviknuti na tvoj smisao za humor.
To bi uštedjelo određenu količinu vremena.
- Hej, slušaj. Jučer. - Zaboravi to.
- Oprosti što sam navalio na tebe. - U redu. Ponašali smo se neprimjereno.
- Stvarno bih sve to zaboravio. - I ja.
Dobro.
A ono što sam rekao da sam te vidio prije nekog vremena?
Kako sam te prepoznao prvi put kad sam te vidio?
Je li...?
Je li u redu da ti to kažem?
Da, naravno da jest.
To ne...
To ne utječe na uzročnost vremena?
- Oprosti, što? Idemo. - Pa...
Hoće li, ako ti kažem, to utjecati na uzročnost vremena?
Uzročnost vremena?
Slušaš li ti riječi koje izgovaraš?
Ili si samo u istoj sobi s njima?
Znaš što, Henry? Jebi se, čovječe.
Ne, ne. Čekaj.
Šalim se, čovječe.
Još jednom, šalim se.
Ne sviđamo se jedan drugome.
Kako će mi on biti najbolji prijatelj ako se ne sviđamo jedan drugome?
Ne sviđa mi se.
- Ali bit će ti najbolji prijatelj. - Kako?
Kako je to uopće moguće?
Evo ga. Odavde dolazim.
- Kuća Meadowlark. - U redu.
Velika je. Rekao bih, velika.
Čudno je pomisliti da je nikad nisi vidio.
Jedna obitelj na ovom mjestu? Za što trebate sve ostale sobe?
Za svoje probleme.
Problem s povratkom u djetinjstvo je što ništa nije tamo gdje ste to ostavili.
Govorite si da sve izgleda potpuno isto,
a onda to vidi netko drugi.
To je Mark.
Obećaj da nećeš biti veći šupak.
To nije stvar natjecanja.
Obećaj.
- Obećavam. - Hvala.
- Bok. - Dušo moja.
Evo je.
Znači to je taj mladić.
Mama, tata, Mark,
ovo je Henry DeTamble.
Drago mi je.
Zovi me Philip.
Ja sam Lucille. Dobro došao u naš dom.
Bok, Lucille.
Jesi li rekla "mama"? Kako je to moguće?
Kako je to tvoja mama? Imali ste 11?
Ne budi smiješan.
Ti si sretnik
koji napastvuje moju mlađu sestru, da?
Da, znaš...
jedan od njih.
- Ovo je za vas. - Hvala. Da.
Molim te, uđi.
- Idemo. - Sjajno.
Clare kaže da radiš u knjižnici Newberry?
Da, u knjižnici Newberry.
Knjižničar si.
Da, posebne zbirke.
Kakvi su ti dugoročni planovi?
- Philipe. - Što?
Uglavnom to.
Knjige ne idu nikamo.
U redu.
Jeste li ikad bili u knjižnici Newberry?
Katkada tamo vodim klijente. Na korporativna događanja.
- Svoju tvrtku. - Dobro.
Clare kaže da ste odvjetnik. To je kul.
Za svoje grijehe.
Moj prijatelj je odvjetnik pa poznajem dva odvjetnika.
Tri. Također odvjetnik.
- Skoro odvjetnik. - Uglavnom odvjetnik.
Par odvjetnika u obitelji, ha?
Jako smo ponosni.
To će dobro doći.
Ako bilo tko prekrši zakon.
Ja ne...
- Ja ne mislim... - Vi ne biste.
Mislim da je tu...
Tu je zaštita.
Ako se ikad...
izgubite.
Kako se zove prijatelj?
- Koji prijatelj? - Odvjetnik.
- O, da, Gomez. - Jeff Gomez?
Ne, on je u Kentuckyju. Kako mu je puno ime?
Možda ga poznajem. Poznajem puno mladih.
Samo...
Gomez. Zovemo ga Gomez.
- Hej. - Gomilinsky.
- Gomilinsky, drago mi je. - Ne, to nije...
Ne, Gomez je skraćeno od Gomilinsky.
Kao nadimak.
Jan Gomilinsky. Zovemo ga Gomez.
Da, zaboravio sam to.
Zaboravio si mu ime?
Da, katkada zaboravite imena prijatelja.
Pa ovo je tvoja.
Plava soba.
Kupaonica je onamo.
Donijet ću ti ručnike.
Tu nema ničeg plavog.
Nekad je bila plava.
Ime je ostalo.
Gdje je tvoja soba?
Zašto?
Želim je vidjeti.
I zapamtiti put da je mogu naći u mraku.
Hajde.
Jako smo udaljeni jedno od drugoga.
Ne mogu zamisliti što su moji roditelji mislili.
Pa...
- Je li to livada? - Da.
S druge strane je šuma.
U šumi je čistina na kojoj smo se sastajali.
Tako je čudno da to ne znaš.
Manja je nego što sam mislio.
- Što to? - Livada. Mislio sam da je veća.
Meni se činila velikom.
Ali sve je veće kada si malen.
Veće i važnije.
Bila si tamo nakon djetinjstva?
Da, ali sada je gledam tvojim očima.
Možemo li otići do nje?
Čistine u šumi?
Možda, da.
Nakon ručka.
Možda?
- Vidim problem. - Ne.
Što?
- Samo... - Samo što?
To je čistina.
Da?
Čistina je naše mjesto.
Da, naše mjesto.
- Pa, da. - A ja sam on.
Tamo si se sastajala sa mnom.
- Znam. - To sam ja, Clare.
Ja sam Henry. Isti onaj Henry.
Jednoga dana.
Ne sviđa ti se što sam tu?
Ovo mjesto pripada drugom meni.
- To je glupo. - Da, jest.
Ali je li točno?
Možeš uvijek pokušati biti dobra prema meni.
To može postati navika, nešto što radimo.
- Pobijedila sam. - Što? Opet si me porazila.
- Postajem sve bolja. - Ne postaješ.
Ja jesam dobra.
Ali i dalje izgledaš razočarano što ja nisam on.
Ti i dalje nisi on.
Doći ću do toga.
Ne razmišljaš li nikada o tome kako mora biti sjajno
zaljubiti se pravim redoslijedom?
Reci da sam sentimentalan, ali ja...
mislim da to ima nekih sjajnih kvaliteta sada.
Oprez.
- Oprosti. - Nemoj mi samo bacati stvari.
- Toliko voliš damu? - Nekad sam igrala damu.
Ovo je garnitura koju sam koristila s njim, s tobom.
- Stara je. - Stara je i meni posebna.
Nema ničeg posebnog u starome, Clare.
Staro je ono što se događa novome ako dovoljno dugo čekaš.
- Molim te, drži mi predavanje. - Zašto ne predavanje?
Ne shvaćaš, zar ne?
Vi, ljudi koji ne putujete vremenom, baš nikad to ne shvaćate.
Čuvate stvari iz prošlosti kao da je prošlost i dalje važna.
Ili brinete zbog budućnosti, a ona još nije tu,
kada je jedino vrijeme sada.
To je jedino vrijeme koje postoji.
Sada.
Prošlost te nije ubila.
Budućnost hoće.
A između toga je jedino što je važno.
Ti.
Ti i ja.
Sada.
Ti i ja.
Sada.
Zbog čega se od seksa s tobom osjećam kao da idem u pakao?
Ne znam, ali to je najveći kompliment koji sam dobio.
Zaključaj vrata.
Bok, Clare.
Pošalji ga dolje.
Ručak za pet minuta.
Dobro, ručak. Čekaju nas za stolom.
Oprosti, sada sam se obvezao, prešao točku s koje nema povratka.
Ne, moraš se vratiti u svoju sobu i osvježiti se.
"Osvježiti se"? Tako se to zove ovih dana?
Clare?
- O, Bože. Tu si. - Pozdrav.
Tako si mi nedostajao.
Hej, vidi ovo. Zategnuto.
- Tko si ti? - Tko sam ja?
Henry, ljubav tvog života, žena koju ženiš.
Oprosti, stalno zaboravljam, ništa od toga nije ti se još dogodilo.
Putovanje vremenom sigurno je tako zbunjujuće.
Ja sam Alicia.
Alicia, sestra?
Tako je, Henry, dragi, Clareina sestra.
I, da,
jako si zaposlen u ovoj kući.
Malo ručnika. Primijetit ćeš da su plavi.
Sada ima nečeg plavog u sobi. Sretan?
- Nisam ništa učinio. - Upoznali ste se?
- Da, ali ja... - Petljaš s Henryjem, Alicia?
Da mi se pruži i najmanja prilika.
Ne petljaj s mojim dečkom ni u kom smislu.
Dobro, ako ti tako kažeš, sestro.
Može li netko ugrubo objasniti situaciju?
- Moja mlađa sestra Alicia. - To shvaćam.
Ona zna za tebe i voli zafrkavati ljude.
- Ozbiljno? - Oprosti zbog toga.
Ali, hej, imao si neke sjajne izraze lica.
Oprosti, čekaj. Kako ona zna za mene?
- Rekla sam joj. - Što? Zašto?
Vidjela sam te par puta.
Katkada sam te zimi morala dovesti u kuću.
Sakrila sam te dolje, ali Alicia je govorila
da su u podrumu goli ljudi, pa sam morala objasniti da je ušutkam.
Rekla si da sam vremenski putnik, a ti si to vjerovala?
Alternativa je bila da je moja sestra našla tunel golih muškaraca ispod kuće.
Putovanje vremenom izgledalo je tako razočaravajuće, moralo je biti istina.
Izgledaš kao Henry na crtežu.
- Crtežu? - Osim kose. To je bolje.
- Ne mijenjaj to. - Kojem crtežu?
Nisi ga vidio? Pokaži mu. Je li u Chicagu?
Ne, ovdje je. Ne želim da ga nađe u stanu.
- Zašto? Jako će mu se svidjeti. - Točno.
Moramo za stol.
- Osvježi se. - Nacrtala si me?
- Moraš to vidjeti. - Hajde.
Što radiš? Ne izbezumljuj ga.
Ja trebam izbezumljivati tvoje dečke. To mi je dužnost kao mlađoj sestri.
- Seksi je. - Da, znam.
- Nisi rekla da je seksi. - Nisam primijetila. Bila sam zaljubljena.
Hoćeš li to objasniti?
Nisam sigurna da će se sve poklapati.
Jebiga.
Kvragu, jesam li upravo pao na tebe gol?
O, Bože.
Bila sam dijete. Sada je on dijete.
On nije dijete, Clare.
Zaljubila sam se u odrasloga. Sada se pojavio i mlad je.
- Mlad i seksi. - Nije u tome stvar.
- Sranje. - Što nije u redu?
Slavina.
Gad.
Šupčina!
Pretvori mu lice u kašu.
Sranje.
- Malo mu je mučno zbog vožnje. - O, jadan.
- Možemo pričekati s ručkom. - Razgovaraj s Nell.
Možemo pomaknuti ručak za sat vremena. Je li sat vremena dovoljno?
Da. Ne, sigurna sam da će biti.
- Nadam se da će mu uskoro biti bolje. - Hoće.
Bit će dobro.
- Dobro si, draga? - Da.
Koliko dugo je to...
Je li uvijek bilo umjetan?
Da, trebali smo ugraditi pravi.
Razgovaramo o tome otkad smo kupili kuću.
Uvijek sam mislila da je pravi.
Bok.
Dobro onda, idemo.
Prijeđimo na stvar.
Ti tamo, u zelenom.
Da, ti.
Kamera na zgradi uhvatila je dio tebe.
Ali ona na onom velikom stupu
uopće te ne vidi.
Tvoje lice sada smo uhvatili cijelo. Hvala. Sjajno.
Ostali ste svi u redu.
Bok, druže.
Dobro došao u budućnost.
Sada je 2022.
Molim te zanemari moje ćelavljenje.
Drži se.
Sredit ćemo sve to.
U redu, sada,
da razjasnimo,
snimke s tih kamera prenose se na nekoliko tvrdih diskova
kojima nitko od vas nema pristupa.
A moja odvjetnička tvrtka
već je podnijela zahtjev da vidi večerašnje snimke.
Sumnjao sam
da se događa nešto dobro.
Pa evo mog savjeta.
Mog pravnog savjeta.
Idite kući, dovraga.
Bok, Nell.
Bok, Clare.
- Možemo pomaknuti ručak za sat vremena? - Naravno, što god trebaš.
- Neće te to inkomodirati? - Inkomodirati?
Ne, ne inkomodira me.
Zašto bi bilo bitno hoće li me inkomodirati?
Kako ti se svidio?
- Tko, dušo? Tvoj mladić? - Da.
Pa dosta je zgodan.
Hej.
Je li bogat?
Ima potencijala.
Svi imaju puno toga.
Puno potencijala.
Pobrini se da bude bogat. To ja mislim.
Ili ćeš biti za sudoperom ostatak života.
Hej, sjećaš se mog izmišljenog prijatelja?
Onaj za koga sam ti rekla? Da sam ga našla u šumi?
To si bila ti? Mislila sam da je to bila Alicia.
Ne, to sam bila ja.
Vas dvije ste tu cijelo vrijeme o nečemu brbljale.
Sve mi se pomiješalo.
Rekla sam Henryju da sam tebi povjeravala svoje tajne.
To je bilo pametno od tebe jer ih se ja ne sjećam dobro.
Mogu li te ponuditi šalicom čaja?
Ne, hvala.
- Malo kave? - Ne, hvala.
- Ne trebaš me ponuditi ni sa čim. - Nema problema. Plaćaju me za to.
Dobro su te prebili. Ali može proći na lošem osvjetljenju.
Da, pogoršat će se na putovanju vremenom.
Znam, druže.
Zašto kažeš to "druže"?
Djelomično sam Poljak.
Moja obitelj je. Poljska je bila komunistička.
Svi su se međusobno zvali druže.
Zato bismo i mi to trebali?
Pa, do sada me to nisi pitao.
Meni je 2008. godina. Tek sam te upoznao.
2008.?
Zaboravljam, sviđam li ti se već?
Sviđaš li mi se ikad?
Barem imamo nešto zajedničko.
Da? A što je to?
Zaljubljeni smo u istu ženu.
Ne skrivaš to baš dobro, znaš li to, druže?
Preočito je. Clare zna, ja znam.
Isuse. Charisse je sigurno nešto primijetila.
Zna li Charisse?
Da.
Odgovor je da.
Bojim se da ti se ipak sviđam.
Pa kako mi ide u kojoj god godini ovo bilo?
Još uvijek si tu.
Mislio sam da zbog svog stanja neću dugo biti tu.
To ne može funkcionirati u starosti.
- Pa, još uvijek si tu 2022. - Da?
Čekaš da me ne bude, da navališ, čim više ne budem u igri?
Meni je to kad ne budeš više u igri problem,
složeno je i nekako iscrpljujuće.
Što je to?
Slomit će mi srce.
Najbolji smo prijatelji, Henry.
Naučit ćeš živjeti s tim.
Ili misliš da ima neki drugi razlog zbog kojeg sam ti spasio dupe
prilazeći skupini psihopatskih bajkera i lažući im o kamerama?
Nije bilo kamera?
Naravno da nije bilo nikakvih kamera.
Sranje.
Što?
Hvala.
Ipak mi se sviđaš.
Znam.
Kako mi se može sviđati netko tko se pali na moju buduću ženu?
Stvari se s vremenom mijenjaju.
Primjerice, ovih dana,
palim se na tvoju sadašnju ženu.
Reći ću ti što se ne mijenja.
Što?
Znam da je beznadno.
Znao sam da je zaljubljena u tebe
još prije nego sam znao tko si ili jesi li stvarna osoba.
Moraš mi to objasniti.
Vidio sam crtež.
Koji crtež?
Clarein crtež tebe.
Mogao si znati iz crteža?
Jesi li ga već vidio?
Lice poput tvojeg,
takav crtež...
Mislio sam da je sigurno zaljubljena.
Odloži kavu.
Bruckner's, 21. rujna 2022., 19:32 do 20:05 h.
Zabilježi to kad dođeš kući.
Clare?
Mislim da sam čula Henryja.
Mislim da se vratio.
BRUCKNER'S 21. RUJNA 2022., 19:32 - 20:05 H. RECI GOMEZU.
Henry?
Henry, vratio si se?
Da, vratio sam se.
Dobro sam.
Kamo si otišao?
S Gomezom. U bar. Nema veze.
Kako stojimo s ručkom?
Samo što nije. Hoćeš da kažem da si bolestan?
Ne.
Dolazim, samo...
Pokrij me malo, može?
Može.
Popusti mi bar jednom, može?
Pa, popusti i ti meni.
U redu.
Dat ću sve od sebe.
Da, učini to.
Da i ti.
Jebiga.
Divno miriše, zar ne?
Je li još itko uživa u mirisu juhe?
Možemo početi. Henry će uskoro sići.
Počinjem je inhalirati.
Razina se spušta.
Gost nam je. Možemo pričekati.
Želite li da ga potražim? Možda je zapeo pod nečim teškim.
Mark, prestani.
Bit ću jako iskrena, može?
- Oprez, za stolom je obitelj. - Mark.
Henry i ja se svađamo.
Ne stvarno svađamo, samo...
- Znate... - Stvari u novoj vezi.
- Točno. U ranim fazama. - Točno.
Pa, shvaćam i...
On silazi za trenutak, i samo kažem, budite ljubazni.
Nemojte... Nemojte ga ispitivati.
Naravno da ne.
- Obraćam se tebi, tata. - Meni?
Bit ćemo ljubazni. Uzbuđeni smo što ćemo ga upoznati.
Ti si se svađala.
Nismo se baš svađali.
Bilo je samo...
Rekao je neke stvari koje mi se baš nisu svidjele.
I, znate, možda sam postala malo previše...
Ne znam, osuđivala sam ga.
Oprostite.
Trebali ste početi bez mene.
Ideš, predivan miris.
Ne.
O, ovo? Da pa ne moram vam reći.
Nikad se ne suprotstavljajte Clare.
Nisam ga udarila.
Isuse, nisam te udarila.
- Ne, nije me udarila. - To je bilo samo općenito...
Habanje?
- Pao sam pod tušem. - Pao je.
Gadno. Dobro sam se udesio.
Bio je to ružan pad.
Zašto nisi ništa rekla?
Zaboravila sam.
- Zaboravila? - Da, zaboravila je.
- Zbog svađe. - Ne, nismo se svađali.
Nikad se stvarno ne svađamo, zar ne?
Svađali smo se. Baš sam im objasnila.
- U redu. - Osuđivala sam te. Sjećaš se?
- Kako sam te osuđivala? - Clare je baš to pričala.
Da, baš sam to pričala i zato sam se loše osjećala
jer sam zaboravila na pad.
- Dobro. Naravno. - Nije to bila prava svađa, samo...
Henry, a što je s tvojim roditeljima? Clare ih nije spomenula.
Sigurno je zaboravila.
Tata mi svira violinu za Čikašku filharmoniju.
- O, predivno. - Bili smo na Čikaškoj filharmoniji.
- Više od jednom. - Sigurno smo ti vidjeli oca.
Da, sigurno jeste.
To je tako impresivno. Je li on prva violina?
Ne, samo violinist.
A tvoja majka?
- Majka mi je umrla kad sam bio mali. - Žao mi je.
Bila je pjevačica. Radila je s tatom.
Njegova mama bila je Annette Lyn Robinson.
Ne.
Stvarno?
- Stvarno? - Bila je posebna.
O, bila je izvanredna.
Imamo nekoliko njenih ploča ovdje.
Znaš li tko je to, Philipe?
Naravno. Bila je izvanredna izvođačica.
- Izvanredna žena. - I ja sam to mislio, ali bila mi je mama.
Ali ova juha.
Ideš, predivan miris.
Oprostite što sam vas zadržao padom poput idiota.
- Alicia je čelistica. - Ja sam frizerka.
Alicia svira violončelo. To je njen san.
Ne, ja sam frizerka. Volim biti frizerka.
Oprosti, ja imam pitanje.
Kasnio si jer si pao pod tušem.
To smo riješili.
- Kada ste se svađali? - Ima li veze?
Zbog svađe si zaboravila da se Henry ozlijedio.
Sigurno je to bilo poslije, ali ne znam kako je bilo vremena.
Nismo na sudu, Mark. Jesmo li sada na sudu?
Ja ne radim na sudu. Samo ne znam kada ste se mogli svađati.
Nismo se svađali. Samo sam ga osuđivala, to je sve.
Malo kritizirala.
Ostavi sada to.
Henryjev otac može te podučavati.
- Molim. - On je violinist.
- Mogao bi te podučavati. - Frizeraju? Radi li to?
Mogao bi te vratiti na pravi put.
Ja jesam na pravom putu. Radim nešto u čemu sam dobra.
Zašto nastavljaš o violončelu koji mi nije išao?
Majka smije biti ponosna na svoju kćer.
Čelisticu i umjetnicu.
Studenticu umjetnosti.
Nije to ponos, to je razočaranje.
Nije razočaranje znati da osoba može bolje.
Da, jest.
Krvariš.
Oprostite.
Mislio sam da sam to riješio.
Porezao sam se.
Ne brinite, očistio sam.
Sve kao novo.
U redu.
Samo da mi bude jasno...
Ležiš na podu u kupaonici,
gol i krvariš,
i nekako u tom trenutku,
Clare postaje malo prekritična.
I onda te ostavlja tamo,
zaboravlja na cijeli incident, ali unatoč tome, nejasno se sjeća
da te možda malo osuđivala.
To je otprilike to?
Odjebi.
Stvarno. Samo odjebi, jebiga.
Znate čega mi je dosta? Svega.
Mama.
Kći ti je frizerka.
Sretna je s tim.
I to je potpuno u redu.
Druga kći je studentica umjetnosti
i bolje joj je da savlada pljačke banaka
jer, oprostite, udat će se za knjižničara.
A vaš jedan jedini sin je takav prokleti šupčina,
postigao je nemoguće,
postao je odvjetnik i nije se zamjetno pogoršao.
To su stvari s kojima se morate baviti.
Hvala na jebenoj juhi.
Ispričajte me.
Je li rekla "udati se"?
Clare?
Clare, jesi li tu?
Henry.
Bok.
U redu je. Ne možeš ništa učiniti.
Sranje.
Kamo ide?
Traži mene.
HENRY IMA 28 I 38.
Kada ste mladi, vidite samo ono što želite vidjeti.
Ništa ne smeta bajci.
Kada odrastete,
vizija vam se razjasni
i vidite toliko manje.
Zapravo su u redu. Moji mama i tata. Čak i Mark.
Samo su, znaš, ljudi.
Treba jako dugo da to shvatiš, zar ne?
Da su ti mama i tata samo ljudi.
Odnijela ga je sa sobom u Chicago kad si joj nedostajao.
Da si me pitao, nanijela bih korektor na te modrice.
Možeš li mi pomoći?
S čime?
Clare?
Vjerojatno ovo mjesto tebi ništa ne znači.
Nemaš li čak ni déjà vu?
Željela sam napraviti veliku svečanost kada te prvi put dovedem ovamo.
Oprosti.
Nema veze.
Sada sam tu.
Da.
Sada sam tu.
Pa što misliš?
Dosta je dobra, tvoja sestra.
Hoćeš li mi reći što misliš?
Nemam prijatelja koji se zovu Henry.
U redu je. Obećavam ti, ja sam ti prijatelj.
- Jesi li vidio dinosaure? - Jednom sam škakljao dinosaura po trbuhu.
Imaš li ženu?
- Smiješno, njeno ime je Clare. - Kao moje.
- Nestat ću. - Mogu li gledati?
- Vraćaš li se? - Vratit ću se puno puta.
Katkada imam glupe ideje.
Tvoja žena zove se Clare.
Mislim da si oženjen za mene.
Mi nismo u braku u budućnosti.
Možda tamo negdje umireš,
negdje u vremenu.
Bok, Henry.
Nikad me nisi poljubio.
Poljubio sam te milijun puta.
- Zašto ja uvijek moram čekati? - Pusti da se dogodi.
- Postavio si mi pitanje. - Clare Abshire.
Hoćeš li se udati za mene?
Jednom si mi na ovoj čistini postavio pitanje, ili ćeš to tek učiniti.
I nikad ti nisam stigla odgovoriti.
Koje je bilo pitanje?
Pa, odgovor je da.
Da. O, moj Bože, da.
I žao mi je.
Zbog čega?
Voljela sam te od početka.
Od trenutka kada sam te upoznala u onoj glupoj knjižnici.
Bila sam zaljubljena u tebe.
Samo sam očekivala nekog drugog.
Pa to je u redu.
Mogu ja to.
Mogu biti netko drugi.