Jag valde inte Henry och Henry valde inte mig.
Vi bara hände varann.
I fel ordning.
Hela vägen upp.
Hej. Det är Henry.
Hela vägen upp.
Folk pratar om inverkan.
Alla måste ha inverkan hela tiden.
Jag ska säga dig en sak.
När det gäller att bli kär finns det ingen inverkan.
Det är därför det kallas "att falla" för nån.
- Följde ett foto med receptet? - Ja.
Ska det här se ut sådär?
Är du kär?
Jag hoppas det.
Men fråga dig själv det här:
När det hände, valde du i vem?
När? Hur då?
Är personen som nu äger en stor del av ditt liv som du trodde den skulle vara?
Dök den upp när den skulle?
Är något av det som du planerade?
Ända längst upp, fortsätt gå.
Jag tänkte att det var ett bra val att gå uppåt.
Man fattar inte beslut, de fattar en.
Håll ut och kalla det en plan.
Jag kan laga mat, men jag väljer att inte göra det.
Men du lagar mat i dag?
Jag lagar bara mat till hälften. Titta på kycklingen.
Det betyder att du gillar honom.
Antingen det eller så hatar jag honom.
På tal om hat...
Den enda skillnaden mellan Henry och mig är att allt är blandat.
Då och då vet vi vad som väntar.
Spridda axplock. Inte allt.
Några krökar i floden.
Bibliotekspojken.
- Kallar hon mig det? - Hon kallar dig Henry.
Vad kallar hon dig?
Gomez.
Trevligt att träffas.
Kom in.
Då och då träffar man nån som redan hatar en.
Tack.
Och man vet inte varför. Än.
- Trevligt. - Så du har inte varit i hennes lägenhet?
- Varför är du så glad för det? - Vem säger att jag är glad?
Ditt enorma leende slog nästan ut mitt öga.
- Du skämtar mycket. - Det är en berg- och dalbana.
Mina kattungar, jag har med mig en ny leksak.
Den lystrar till namnet Henry, men ni kan kalla den Bibliotekspojken.
Den skämtar mycket.
Kalla mig Henry. Jag är bara Bibliotekspojken när jag bekämpar brott.
Vad har du för superkrafter?
Deweys decimalsystem och snabbsortering.
Det har inte önskad effekt vid ett bankrån, men jag lever på hoppet.
Ser ni? Rolig. Han har redan skämtat fyra gånger.
Vem räknar? Fem.
- Hej. - Hej.
- Jag heter Charisse. Clares rumskamrat. - Ja, hon är med mig.
Därför har jag varit här många gånger.
Jag behöver honom för att lyfta tunga saker.
Och sex. Glöm inte sexet.
Hon försöker säkert. Sex.
- Öl? - Ja.
- Gomez, ge honom en öl. - Ölen står i kylen.
Ja, ölen står i kylen. Ge honom en öl, Gomez.
Så det här är...
Det här är ett pågående arbete.
Okej.
Är det dåligt för kycklingen att vara rosa?
Det beror på. Ska vi äta eller återuppliva den?
Risotto med kyckling och shiitake.
Med squash och pinjenötsdressing.
Kan nån av er faktiskt laga mat?
Toppen. Tack. Jag kan nog göra nåt av det här.
Bibliotekspojken tar över.
- Jag får rysningar. - Bra för dig. Ge mig ett förkläde.
- Kommer det nån mer? - Nej.
Clare, vänta!
Clare sa aldrig att du kunde laga mat. Eller att du faktiskt existerar.
- Clare, får jag bara... - Vad?
Den killen.
Jag har nog sett honom förut.
Nu träffar du honom igen.
Ge min pojkvän ett förkläde nu.
Förkunskap kan vara användbart ibland.
Att veta vad som väntar kan vara märkligt, ibland användbart.
Ibland kan det bli en tragedi.
- Ibland är det en fars. - Ibland är det både och.
- Hur länge har du träffat Clare? - Komplicerad fråga.
Nej. Vad är komplicerat med den?
- Tja... - Jag bor med henne.
Jag träffar henne varje dag. När träffar du henne?
- Från tid till annan. - Ursäkta?
Det var roligt, men kräver lite förklaring.
Skämtar du fortfarande, Bibliotekspojken?
Jag började få slut på material. Tur att du är tillbaka.
- Henry, kan du komma hit ett ögonblick? - Ja, det kan jag verkligen.
Kan ni ge oss ett ögonblick? Tack.
Det är besök. Det är till dig.
- Vem är det? - Det är du.
- Okej, men vem är det? - Du.
- Va? Jag? - Ja.
Hej, Junior. Jag skrämde just Clare.
Jag hör dig fortfarande.
Ledsen, gamle man. Jag är mitt i-
ett dåligt tillfälle som fortfarande pågår.
Om 13 år är du naken och flyr från polisen. Släpp in mig.
Hennes vänner hatar mig redan.
Det är inte läge att ha två av mig.
Gissa vem som kommer på middag.
Hej, Henry.
Du bytte ut mina kläder.
Varför är jag klädd såhär?
Ska vi prata om dina kläder?
Du är jättefin.
Det är den 24 maj.
- Grattis på födelsedagen. - 2006.
Är det därför vi är uppklädda?
2006.
Är 2006 viktigt?
Jag ger upp. Varför är det viktigt?
Nej, vänta.
Är du 18?
HENRY ÄR 41, CLARE ÄR 18
- I dag. - Arton.
- Okej. - Hur gammal är du?
- Jag är 41. - 41.
Jag gillar när du är gråhårig. Det är ganska gulligt.
Jag känner mig trygg när du är grå. Kom och sätt dig.
Varför?
För det är vad vi gör. Vi sitter och pratar.
Ja, men...
- Ja, men vad? - Du är...
- Nu är du 18. - Och?
- Och jag är gift. - Med mig.
- Nej. - Jo.
- Inte just nu. - Jo, just nu.
Du är 41 år och gift. Just nu är det mig du är gift med.
Vad tror du att kvinnan jag lämnade ensam i sängen, min fru, skulle tycka om-
att jag glider tillbaka i tiden-
och sitter på en filt med den 18-åriga versionen av henne?
Nostalgisk?
- Sårad. - Det tror jag inte.
- Det gör jag. - Det är mig vi pratar om.
Rättar du mig om vad jag kommer att tycka? Vi är definitivt gifta.
Clare, det finns regler.
Jag satte upp regler för mig själv och jag tänker inte bryta dem.
Regler om att sitta på en filt med en person?
Nej.
En person som du regelbundet har suttit på den här platsen med?
Ja, men...
- ...du är 18 nu. - Ja.
- Du är... - Är vad då?
Jag har regler.
Du behöver inga regler längre. Vi är klara här.
- Vad menar du? - Det är den 24 maj 2006.
- Din födelsedag. Toppen. - Och?
- Och vad? - Herregud, minns du inte?
Det är 152 möten på 12 år.
Vi är klara.
Vi tar farväl, det är sista gången i den här gläntan.
Jag vet inte ens för hur länge.
Är allt okej?
Säg åtminstone hur länge.
- Två år. - Två år?
Ungefär. Sen träffar du mitt yngre jag. Han blir rätt skraj.
- Vad ska jag göra i två år? - Det är ditt liv.
Lev det. Tänk inte på vad som kommer, för det kommer ändå.
Gör vad du vill.
Träffa folk. Var med folk.
- Var med dem? - Ja.
- Var med? - Bara, du vet...
- Är "var med" pappaspråk för...? - Hör här.
Jag är där ute nånstans, mitt 26-åriga jag-
och jag sparar mig inte för dig, för jag vet inte ens att du finns.
Så snälla, spara dig inte för mig.
Spara mig.
Jag ville att du skulle bli min första.
Jag vill inte bli din.
Jag vill bli din sista.
- Två år? - Ja.
Och...ett litet tag till.
- Hur länge är ett tag? - Låt det bara hända.
- Du har aldrig kysst mig. - Jag har kysst dig en miljon gånger.
Då antar jag att du är bra på det.
Du? Du måste gå upp.
Du måste gå upp.
Snälla, kom igen.
- Vad är klockan? - Ungefär 03.00.
Du måste gå. Charisse kommer snart.
CLARE ÄR 19, GOMEZ ÄR 32
- Är allt okej? - Ja.
Ja, det är okej.
Kunde nästan inte hitta dig.
Det här stället är så stort. Jag vänjer mig aldrig.
Hur har ni råd med det här stället?
Rånar ni banker?
- Får jag råna banker också? - Det ska rivas om tre månader.
Men planerna ändras. Det står kvar om 20 år.
- Hur vet du det? - Jag fick ett tips som barn.
Fick du fastighetstips som barn?
- Från vem? - Gomez, kan du sluta prata?
- Hördu. Är du okej? - Nej!
Ja. Jag mår bra. Jag mår...
- ...bra. - Herregud.
Det var hemskt, eller hur? Jag, menar jag.
- Självklart inte. Varför tror du det? - Vi hade sex och nu gråter du.
Det är svårt att ta det som positivt.
Jag gråter inte för att du är dålig på sex.
Jag gråter för det vi just gjorde mot Charisse.
Jag svek just min bästa vän med min andra bästa vän.
- Jag kan ha förstört resten av mitt liv. - Tack gode Gud.
Tack gode Gud för det där om sexet, inte för det andra.
Det är såklart inte bra.
Jag var full, jag hatar mig själv-
och det kommer aldrig att hända igen.
Jag trodde att du var lesbisk.
I nuläget är det svårt att ta som en komplimang.
Nej, jag trodde bara lesbisk för att du alltid är ensam.
Lesbiska kvinnor är inte ensamma. Det är en sak de inte har berättat.
Vem är Henry?
- Jag vet inte. Vem är han? - Du sa hans namn i sömnen.
Jaså, den Henry.
Ja, den Henry.
Vem är han?
Min älskare.
Vad? Vad är det? Vad?
Jag trodde inte du hade nån. Jag trodde att du var ensam.
Det var snällt av dig att förbarma dig över mig-
precis när din flickvän var i Boston. Kolla efter rivsår på ryggen.
- Jag är en klösare. - Jag älskar Charisse.
Bra. Det var vad jag trodde.
Du och Charisse, det är äkta. Det du måste göra nu...
Men jag älskar dig mer.
Okej. Jag sa det.
Det låter konstigt att säga det högt.
Jag kan vara nedlåtande och säga hur du kommer över det.
- Gör inte det. - Istället ska jag berätta sanningen...
...som är mycket värre.
Jag älskar inte dig. Jag älskar Henry.
Jag älskar Henry mycket mer än jag kan älska dig eller nån annan.
Var är han då?
Var är Henry?
- Varför har vi aldrig träffat honom? - Han är tillbaka om ett år.
Måste vara en sjujäkla kille-
om han kan lämna en kvinna som dig och tro att du ska vänta på honom.
Jag kanske är en sjujäkla kvinna för att jag är villig att vänta...
- ...men vi går vidare. - Men du väntade inte, du låg med mig.
Det där sa jag innan jag hade tänkt igenom det.
Okej. Lyssna. Nästa gång vi ses är allt bra.
Det här kommer inte att nämnas. Men var snäll och gå nu.
Det är Clare. Lämna ett meddelande.
Om du inte har lyssnat på mina meddelanden, gör inte det.
Jag var känslosam under det första och under det andra-
när jag bad om ursäkt för att jag var känslosam...
- ...blev jag tyvärr känslosam igen. - Låt mig vara!
Lämna mig i fred!
Varför gör du alltid såhär? Varenda jävla gång.
- Dra åt helvete! - Jag förstår att ärendet är avslutat.
Vem Henry än är, måste han vara väldigt speciell.
Jag ser fram emot att träffa honom.
- Hej då. - Låt mig vara!
- Vad fan? Vad i helvete? - Ursäkta, sir.
- Hon sa åt dig att inte följa efter. - Vem fan är du?
Ingen, men hon bad...
HENRY ÄR 27
...att du inte skulle följa efter henne, så låt bli.
Om du vill åka hem och inte vill ha honom efter dig-
håller jag kvar honom här.
- Tack. - Äger du gatan...
- ...är det du som bestämmer? - Nej. Men jag slår dig gärna med den.
Kör till.
- Vad tycker du om Gomez? - Vad menar du?
Han är min vän, ni är mina bästa vänner.
Jag tror att han gillar dig.
Nej!
Du måste ha märkt det. Sättet han ser på dig.
- Hur då? - Jag förstår fullständigt.
- Du är en vacker kvinna. - Håll tyst. Du är vacker.
- Gomez älskar dig. - Han tror att du är lesbisk.
Du ser. Alla är i säkerhet.
Jag är lesbisk och du är en vacker kvinna.
Jag känner precis likadant.
Som vad?
Herregud. Vad var det där?
- Herregud, vad var det där? - Förlåt.
- Nej, säg inte förlåt. - Jag bara... Jag tänkte inte.
- Det är okej. - Gjorde jag fel?
- Nej, inte alls. Det är... - Ibland dreglar jag för mycket.
- Gomez torkar hakan. - Sluta.
- Lyssna. - Förlåt.
Säg inte så. Det är okej.
Det är bara det att... Kom igen, du är min bästa vän.
Gomez är min bästa vän. Jag skulle aldrig...
Jag skulle aldrig kunna svika en av mina bästa vänner-
med en av mina andra bästa vänner. Okej? Det vore hemskt.
Det här är en torrperiod för mig. En frivillig torka.
Medan den pågår vill jag inte göra mitt liv mer komplicerat. Okej?
- Okej. - Okej?
Ja.
- Clare! - Vad är det?
Jag har regler. En av dem var att inget händer i gläntan.
Du skapade regler för dig själv, inte för mig.
- Clare! - Vi ses inte på två år.
- Ja, men vi kan inte. - Jag är din fru.
Min fru är 33 år och väntar på mig i sängen.
- Din fru har väntat länge nog. - Vi är inte ens gifta än.
Jo, det är vi.
Du är inte gift med mig än.
Vad spelar äktenskap för roll? Vad är ditt problem?
Kan du inte ha sex om ingen har friat?
Det är inte poängen. Jag friade inte ens till dig.
Det är det här stället. Den här gläntan. Där jag såg dig växa upp.
Där jag lärde dig franska verb och dam för en vecka sen.
Där jag präglade dig som en ankunge. Det är gromning, Clare-
det är vad det är. Förlåt, men jag kan inte.
Inte här.
Friade du aldrig till mig?
- Ursäkta, va? - Friade du inte?
Vi visste vad som skulle hända. Det var oundvikligt.
- Det är det inte. - Jo. Det är så det funkar.
Men det är i framtiden.
- Spelar ingen roll. - Jo.
Nej. Det är så tid fungerar.
Jag tänker inte gifta mig med dig för att tiden säger det.
Jag gifter mig med dig för att jag vill. Aldrig att jag gifter mig med dig...
- ...om du inte friar. - Clare...
Det kommer aldrig en bättre tid eller plats.
Min 18-årsdag?
Här?
Precis där jag groomade dig.
Make, fria!
Clare Abshire...fru, vill du gifta dig med mig?
Vad är...?
Man köper väl inte en bil utan att provköra den?
Det där funkar inte.
Jag har sett dig naken förut. Många gånger.
- Vid 18 års ålder? - Clare!
Hur ytlig tror du att jag är?
Clare?
Clare.
Är allt okej?
Ja.
Varför gråter du?
Vi ses inte igen på två år.
- Men du kommer att träffa mig igen. - Varför måste jag alltid vänta?
Det var jag som fick vänta.
Du har känt mig hela livet. Jag träffade dig när jag var 28.
Ja, men du visste inte att du väntade-
du var upptagen med att knulla de andra kvinnorna.
- Du har två år på dig att hämnas. - Vi är tillsammans.
- Det blir ingen annan från och med nu. - Från om två år.
- Du ställde en fråga. - Vilken fråga?
Allvarligt?
Den frågan.
Jag har nog bestämt mig för ett svar.
- Förlåt. - Förlåt?
- Okej. Två år. Förlåt. - Henry, nej.
Hejdå, Clare.
Nej. Det är okej!
Jag tar honom!
ANTECKNINGSBOK
24 MAJ 2006
- Hallå? - Clare?
Det är Henry. Jag vet inte vilket år det är. Är det du?
- Henry? - Ja. Ja, det är Henry.
Henry är redan här.
Herregud.
- Henry? - Ja. Hämta honom. Hämta Henry.
- Var är mina kläder? - Vilka kläder?
Sover du inte över än? Har du inga kläder här?
- Första besöket. - Jäklar, är det?
- Det borde du veta. - Veta vad?
- Du borde komma ihåg det här. - Varför?
Minns du inte ditt första besök här?
- Det är han som inte är uppmärksam. - Är det mitt fel att du har dåligt minne?
- Bokstavligen. - Sluta.
Var kommer du ifrån? Hur gammal är du?
- Jag är 41. - 41.
- Så det här är 13 år sen för dig? - Ja, runt 13.
Är inte det här konstigt? Hur kan ni ens prata med varandra?
- Varför inte? - Du måste komma ihåg...
...allt han säger, allt jag säger, allt du säger.
Som om du har ett manus.
Minns du allt du sa för 13 år sen eller 13 dagar sen?
- I går, då? - Jag skulle minnas ett sånt här samtal.
Och han har druckit.
Kan du ta på dig nåt? En handduk?
- Förolämpar din egen nakna kropp dig? - Den gör mig deprimerad. Vad gick fel?
- Du ser fortfarande bra ut. - Tack, älskling.
- Flörta inte med honom. - Var kommer du ifrån?
Jag har studsat runt. Det är en av de där.
- Studsat runt med vem? - Sluta röra vid varann.
Han börjar gilla det. Herregud, behärska dig.
Värsta dejten nånsin. Nån annan har mitt stånd.
- Är det kyckling- och shiitakerisotton? - Ja.
- Helvete. Gomez. - Gomez.
Ja. Jag börjar minnas nu.
Ställ ner flaskan, den rör till det.
- Clare! Är allt okej? - Ja?
Hon är i sitt rum med sin nya pojkvän, men kom in du.
- Clare, är allt okej? - Ja, ingen fara. Vad är det?
Inget, jag... Jag ville bara kolla att allt var okej.
Allt är bra. Tack, Gomez.
Skitstövel.
- Vad sa du? - Jag sa inget.
Det ringde på dörren. Kan du öppna?
- Vem är det? - Jag vet inte. Öppnar du?
- Ja. - Tack.
- Varför kallade du honom skitstövel? - Jag pratade med mig själv.
- Sluta. Gomez är okej. - Jag hatar honom redan.
- Han är min bästa vän. - Nej.
- Det är han. - Jaha, din bästa vän är tänd på din fru.
Jag litar inte på nån som inte är det.
Du säger de rätta sakerna.
Vad är det med dig? Ett leende och det är pang på rödbetan.
- Varför står du bakom dörren? - Jag börjar minnas kvällen.
Jag ber om ursäkt för det som ska hända.
Gomez, kan du lämna oss ensamma?
Jag visste inte att han gillade rödhåriga.
- Det här kan behöva förklaras. - Hon sa att ni var vänner.
- Jag släppte in henne... - Jag ser det.
- Jag menade inte... - Tack så mycket.
- Jag är Henrys flickvän. - Jag också.
Lyckligtvis kan vi dubbeldejta.
Jag har aldrig sett dig i kort hår.
- Hur har du haft det? - Säg det du.
Hur mår jag nuförtiden, i framtiden, eller har vi tappat kontakten?
- Så du känner till tidsresorna? - Jag vet allt om dem.
- Jag har vetat längre än du. - Jag har känt honom sen jag var sex.
- Sex? Äckligt. - Okej, vi borde gå. Vi borde gå.
- Nåt att dricka? - Dricka?
Varför inte?
- Vad händer nu? - Middag.
- Vad händer vid middagen? - Alla säger sanningen.
Till och med jag?
Två gånger.
Fin lägenhet. Jag trodde att du var student.
Tja, föräldrar.
Hon är rik också.
Hur hittade du stället?
Du lämnade ett meddelande om middagen. Jag lyssnar på alla hans meddelanden.
Har han ens nämnt mig?
Han sa att ni inte var lyckliga. Att ni ändå skulle göra slut.
Det låter troligt. Det sa han om tjejen före mig också.
Han sa också att ni inte har mycket gemensamt.
Han har fel. Vi gillar samma saker.
Dricka, knulla och honom.
Jag älskar honom.
Du verkar inte så glad över det.
Är det ett alternativ?
Är allt som det ska?
Ja. Det här är Gomez och Charisse. Du träffade dem precis.
Gomez, Charisse, det här är Ingrid, min pojkväns flickvän.
- Vi har träffats. - Jag tror inte det.
- Henrys flickvän? - Ja.
- Tyvärr, jag vet inte vem du är. - Jo, det gör du.
- Nej, faktiskt inte. - Ska vi?
- Det kommer att slå dig. - Jag vet inte vem du är.
Jag ber om ursäkt för mitt dåliga minne.
Det är inte dåligt. Du var full.
Att dricka är okej. Charisse dricker som en fisk.
Det gör jag inte.
Hur går det här? Ingrid, stannar du på middag?
Jag gör kyckling- och shiitakerisotto med pinjenötsdressing.
Dra åt helvete.
- Du ser inte ut att laga mat. - Är du säker på det? Jag ska kolla.
- Hej. - Hur går det?
- Det går bra. - Det ser ut som om jag lagar mat.
- Hej, allihop. - Vem är du?
- Vem ser han ut som? - Dig.
- Precis. - Är han din pappa?
- Håll tyst. - Ska vi förklara?
Ibland måste man förklara för sina vänner.
- Är de verkligen våra vänner? - Bästa vänner.
- Till och med den? - Ja.
Herregud.
Vad menar du med att du är precis den du ser ut som?
Du liknar honom.
Är han din tvilling? Din äldre tvilling?
Ni känner till olyckan när min mamma dog?
- Nej. - Det var en bilolycka.
Min mamma dog, jag var med henne, och jag fick det här.
- Okej. - Samma ansikte. Samma ärr. Äldre.
Kom igen, försök lösa det.
- Lek inte med dem. Förklara. - Förklara vad?
Det finns två av oss, vi är identiska, han är äldre än jag.
Kör hårt, smartskaft.
Herregud.
- Jag börjar se lamporna tändas. - Ni är kloner.
- Va? - Kloner? Bespara oss din science fiction.
- Det finns inga kloner. - Tidsresenärer.
- Kloner. - Han har en genetisk defekt.
Han faller i princip genom tiden.
- Han rår inte för det. - Jag är från 2008.
- När kommer du ifrån? - År 2021.
Hur kan ni...?
Jag...förstår inte, vad menar ni med...
- ...att han har en genetisk defekt? - Det är nåt fel på mitt DNA.
Jag kastas runt i tiden, som en het potatis.
- Inte jämt, men ofta. - Ibland händer det när jag är stressad...
...ibland utan nån anledning.
Jag försvinner och dyker upp nån annanstans i tiden.
Jag stannar ett tag, sen dras jag hem, om jag har tur.
- Ibland blir det en omväg. - Ibland är det två av oss.
Så när Ingrid ber mig dra över mig själv kan det faktiskt hända.
- Igen. - Jag var 16 år.
Några frågor?
Varför har du en filt på dig?
Från den dag jag träffade honom var Henry aldrig en person.
Han var en flod.
Han strömmade runt dem han träffade.
Om man var en storm, var han också en storm.
Det tog mig ett tag att inse att det bara finns ett sätt att överleva en flod.
Var en klippa.
- I "Tillbaka till framtiden"... - Låt bli.
- Vadå? - Se den inte med honom. Han häcklar.
- Den är vilseledande. - Jag älskar den filmen.
- Ta den inte på allvar. - Det är en komedi.
Kanske för dig. Den är väldigt smaklös.
Får jag låna penna och papper?
- Visst. Varför? - Jag minns bara det här samtalet.
Minns du det?
- Oroa dig inte. - Tack.
"Quantum Leap".
- Ursäkta? - TV-serien "Quantum Leap".
Jag ser inte mycket på TV. Det aktiverar tidsresandet.
Den handlar om en kille som studsar runt i tiden och ställer saker tillrätta.
- Sånt gör inte jag. - Varför inte?
Tid händer bara en gång. Man kan inte ändra på nåt.
Men ni ser så mycket mer med era krafter.
- Va? - Mina krafter?
Jag ser samma saker som du, fast i fel ordning. Det är dyslexi.
Ja, men du skulle kunna lösa brott.
- Hur då? - Du kan se dem hända.
Det kan du också göra.
Men du kunde se dem när de hände i det förflutna.
Vi är i Chicago, åk till Garfield Park-
och se så många brott ni vill, ni måste inte vara nakna.
- Vad sägs om några aktietips? - Kör hårt.
- Vad är det? - Dina aktietips.
- Jo, men jag frågade ju nyss. - Ja.
Jag hörde dig första gången. Det är ett komplicerat sätt att göra saker.
Clare och jag håller oss till lottonummer.
- Gör vi? - Gör vi?
Det är så vi finansierar vår rock 'n' roll-livsstil.
Fan! Risotton är fantastisk.
Okej. Men varför finansierar vi Gomez rock 'n' roll-livsstil?
De är era bästa vänner. Ta hand om dem.
Var Gomez det bästa jag kunde hitta?
Gomez och Charisse är de bästa någon kan hitta.
- Är du säker på de här? - Självklart, jag är från framtiden.
Och det här påverkar ingenting?
- Påverkar vad? - Som tidens nät.
- Va? Vad för nät? - Nätet?
- Tidsnätet. - Är det verkligen ett nät? Är det en grej?
Ja. Det måste finnas nån slags temporal struktur.
- Men ett nät? - Ja.
Orsakar inte det här tidsavvikelser?
- Netflix? - Du skulle kunna avvärja katastrofer.
- Nej. - Du kan varna folk.
Jag är en naken tidsresenär, det funkar inte.
Du kan försöka.
Jag har inte memorerat alla tågolyckor, ursäkta mig.
Allvarligt? Kirurgmasker?
Varför inte?
- Ursäkta? - Du jobbar på ett bibliotek.
- Varför inte memorera tågolyckorna? - Jag har aldrig varit i den situationen...
...så vi lämnar det.
Herregud. Se på dig.
Vad är det med mig?
Memorera tågkrascherna.
Han kan knappt ta hand om sig själv-
och du tycker att han borde gå ut och rädda alla andra.
Som en superhjälte.
Väx upp.
- Clare vet att jag inte är en superhjälte. - Det tror jag säkert.
Det tror jag säkert.
Det är därför hon inte gillar dig.
Hur vågar du?
- Hur vågar du? - Förlåt, jag menade inget illa.
Men om du ska stjäla min pojkvän vore det trevligt om du uppskattade honom-
eller försöker förstå vad han går igenom.
- Jag förstår. - Det tror jag inte.
Det tror jag att jag gör.
- Jag har älskat honom sen jag var sex år. - Nej. Du har älskat honom.
George Clooney i en filt.
Katalogmannen.
Din hjälte.
Jag älskar den riktiga.
Klipp aldrig håret, vackra pojke. Fortsätt vara vild.
Jag vet att det är svårt. Jag vet att det är orättvist, men jag...
Är jag död?
För sättet du tittar på mig...
Vad är det?
Är jag död?
Du vet att jag inte pratar om framtiden.
Förutom Netflix? Förutom dina jävla aktietips?
Jag ställer en fråga.
Se mig i ögonen och berätta.
Är jag död?
Du ser ganska levande ut.
I framtiden.
Alla är döda i framtiden.
Okej.
Hur gjorde jag det?
Jag hoppas att det var piller.
Eller ställde jag till det igen?
Jag har rätt att veta.
Ingrid.
Jag är 41 år.
Jag har aldrig sett mig själv äldre än 42.
Det kanske betyder att jag en dag hittar ett botemedel mot tidsresor.
Eller så betyder det att en dag... springer jag inte fort nog.
Min överlevnad hänger på löpning. Jag märker att jag blir långsammare.
Jag beklagar.
Jag beklagar allt. Men vetskap är ingen rättighet.
Vetskap är ett helvete.
Kärlek över tid är död eller förlust. De är de enda utgångarna.
- Hur lång tid har jag kvar? - Det säger jag inte.
- Säg åtminstone det. - Nej.
- Säg åtminstone det. - Inte så länge.
Herregud.
Jag har inte heller mycket tid.
Ingen har lång tid kvar.
Ingen överlever det här. Men vad ska man göra?
Ska man gömma sig?
Junior, vad ska vi göra?
Leva som om vi ska leva för evigt.
Och vet du vad?
Man har bara fel en gång.
Jag älskade dig.
Då måste vi ha haft bra stunder.
Du får behålla dem.
Förstör inte minnet av bra dagar med sorg över att de är över.
Allt kommer att vara över.
Och fortare än du tror. Lyssna på en tidsresenär.
- Såg ni? - Gomez.
Han försvann.
- Såg ni? - Håll käften, Gomez.
Herrejävlar.
Dra åt helvete, allihop.
Du? Gör du sådär?
- Försvinner du som han gjorde? - Ja. Det var han.
Jag... Jag har inte...
Det här... Det här är så...
Vad säger ni om efterrätt?
- Clare, mår du bra? - Jag ska bara lägga undan den här.
Var har du varit?
Jag har upptäckt att min fru har ljugit för mig hela vårt äktenskap.
Vår första gång, i gläntan?
Ja. I åratal har du sagt att det aldrig hände.
- Nej, det har jag inte. - Du sa att jag var en gentleman.
Jag ska visa vad jag menar med det.
HA FÖRBARMANDE
Är allt okej?
Får jag träffa honom igen?
Tekniskt sett träffar du honom nu.
Ja, men...
...honom.
Jag vet inte.
Jo, det gör jag.
Och ja, definitivt.
Du får nog bara vänta lite.
Ska vi?
Vad är det här?
Förbarmande.