Henryja nisem izbrala. In on ni mene.
Drug drugemu sva se zgodila. V napačnem vrstnem redu.
Do vrha.
Jaz sem, Henry. - Do vrha.
Ljudje govorijo o avtonomiji. V življenju moramo biti avtonomni.
Ampak ko se zaljubimo, nismo avtonomni.
Izgubimo tla pod nogami.
Imaš fotografijo recepta? - Ja.
To naj bi bilo?
Te daje zaljubljenost?
Upam, da.
Ampak vprašaj se: ali ti je bilo dano izbrati osebo,
kraj, način?
Je oseba, ki zaseda velik del tvojega življenja, izpolnila pričakovanja?
Je prišla v pravem trenutku?
Se je karkoli odvijalo po načrtu?
Kar po stopnicah do vrha!
Se mi je zdelo, da moram gor.
Odločitve niso v tvoji domeni. Odnesejo te.
Primi se za kaj in reci temu načrt.
Saj ne, da ne znam kuhati. Nočem. - Danes kuhaš.
Če lahko temu tako rečeš. Poglej piščanca.
To pomeni, da ti je všeč. - Ali pa ga sovražim.
Sovražiš tole?
Pri naju je drugače samo to, da je vse pomešano.
Zato občasno veva, kaj bo sledilo.
Poznava drobce, ne vsega. Nekaj zavojev reke.
Bukvar.
Mi tako reče? - Reče ti Henry.
Kako reče tebi? - Gomez.
Me veseli.
Kar naprej.
Občasno spoznaš koga, ki te že sovraži.
Hvala.
In ne veš, zakaj. Takrat.
Lepo. - Torej še nisi bil pri njej?
Zakaj si vesel? - Kdo pravi, da sem?
Tvoj nasmeh do ušes bi mi skoraj iztaknil oko.
Veliko se hecaš. - Trudim se.
Mucici, pripeljal sem vama novo igračko.
Sliši na ime Henry, lahko pa mu rečeta bukvar.
Rad poka štose. - Henry.
Bukvar pa, ko se borim proti kriminalu. - Kakšne supermoči imaš?
Deweyevo decimalno klasifikacijo.
Med ropom ne pomaga veliko, vendar še upam.
Vidita? Že štirje štosi.
Kdo šteje? Pet. Živjo.
Charisse, Clarina cimra. - Ja. Z mano je.
Zato sem bil že neštetokrat tukaj.
Imam ga za dvigovanje težkih bremen. - In seks. Ne pozabi.
Gotovo se trudi, da bi. Šest. - Pivo?
Gomez, daj mu pivo. - V hladilniku je.
Res je, zato mu daj pivo iz hladilnika.
To je torej ... - Jed v delu.
V redu. - Je prav, da je piščanec tako roza?
Odvisno. Ga bomo jedli ali oživljali?
To je piščančja rižota s šitakami.
In prelivom iz muškatne buče in pinjol.
Zna kateri od vas kuhati?
Super. Hvala. Sčaral bom kaj iz tega.
Bukvar je vzel stvari v svoje roke.
Kar mravljince imam. - Me veseli. Daj mi predpasnik.
Pride še kdo? - Ne.
Clare, ti lahko ...
Clare ni povedala, da znaš kuhati. Ali da obstajaš.
Ti smem ... - Kaj?
Ta tip.
Videl sem ga že.
In zdaj ga vidiš spet.
Daj mojemu fantu predpasnik.
Da vnaprej veš, kaj bo, je včasih koristno.
Poznavanje prihodnosti je čudno, uporabno.
Včasih je žalostno.
Včasih je farsa. - Včasih je oboje.
Koliko časa se že dobivaš s Clare? - Zapleteno vprašanje.
Sploh ne. Zakaj bi bilo zapleteno? - No ...
Jaz živim z njo. Vsak dan jo vidim. Kdaj jo ti?
Občasno. - Prosim?
Če bi poznala ozadje, bi ti bilo smešno.
Se še hecaš, bukvar? - Ravno potrebujem navdih.
Dobro, da si se vrnil. - Henry, prideš malo sem?
Ja. Takoj. - Samo malo počakajta.
Nekdo te išče.
Kdo? - Ti.
Ja, ampak kdo? - Ti.
Kaj? Jaz?
Mali, ravno sem prestrašil Clare. -Še vedno te slišim.
Oprosti, stari, ampak v neprijetnem položaju sem, ki še traja.
Čez 13 let boš gol bežal pred policijo. Odpri mi.
Njena prijatelja me že zdaj ne marata. Ni dobro, da sva dva.
Ugani, kdo pride na večerjo.
Živjo, Henry.
Zamenjala si mi oblačila.
Zakaj sem tako oblečen?
Bova govorila o tem, kako si oblečen ti?
Lepa si.
24. maj je.
Vse najboljše. - 2006.
Sva lepo oblečena, ker imaš rojstni dan?
2006. - Je to pomembno?
Vdam se. Zakaj je pomembno?
Čakaj.
HENRY JE 41, CLARE JE 18
Imaš 18 let? - Danes.
18. Prav. - Koliko let imaš ti?
41. - 41.
Všeč si mi, ko siviš. Prikupno je.
Ko si sivolas, se počutim varno. Sedi k meni.
Zakaj?
Ker to počneva. Sediva in se pogovarjava.
Ja, ampak ...
Kaj? - Imaš ...
18 let. - Pa?
Poročen sem. - Z mano.
Ne. - Ja.
Ta trenutek ne. - Pač.
41 let imaš, poročen si in ta trenutek si poročen z mano.
Kako se bo počutila moja žena, ki sem jo pustil samo v postelji,
ker sem se vrnil v preteklost
in sedim na odeji z njo pri 18 letih?
Nostalgično? - Prizadeto.
Nikakor. - Pač.
O meni govoriva. Komentiraš, kaj čutim?
Pa sva res poročena. - Clare, obstajajo pravila.
Postavil sem jih sam sebi. Ne bom jih kršil.
Pravila glede sedenja na odeji? - Ne.
Z osebo, s katero si že neštetokrat sedel tukaj?
Ja, ampak ...
Zdaj imaš 18 let. - Ja.
Si ... - Kaj?
Pravila imam.
Ne potrebuješ jih več. Konec je.
Kako to misliš? - 24. maj 2006 je.
Tvoj rojstni dan. - In?
In kaj? - Se ne spomniš?
152 srečanj v 12 letih.
Konec je.
Poslovila se bova. Zadnjič sva na tej jasi.
Kdo ve, za koliko časa.
Si v redu?
Povej vsaj, za koliko časa.
Za dve leti.
Dve leti? - Približno.
Potem me spoznaš. Ustrašil se te bo.
Kaj naj počnem dve leti? -Živi svoje življenje.
Ne razmišljaj o tem, kaj bo. Neizogibno je.
Počni, kar hočeš. Spoznavaj ljudi. Bodi z ljudmi.
Z njimi naj bom? - Ja.
Z njimi? - Samo ...
Hočeš s tem po ovinkih reči ... - Clare.
Star sem 26 let in ne hranim se zate, ker zate še vem ne.
Zato se tudi ti ne hrani zame.
Naj se ne hranim?
Hotela sem, da si moj prvi.
Nočem biti.
Rad bi bil tvoj zadnji.
Dve leti? - Ja.
In potem še malo.
Kako dolgo? - Prepusti se.
Še nikoli me nisi poljubil. - Neštetokrat sem te.
Potem se najbrž dobro poljubljaš.
Vstati moraš.
Vstani. Takoj, prosim.
Koliko je ura? - Kakšne tri.
Pojdi. Charisse se bo vrnila.
CLARE JE 19, GOMES JE 32
Je s tabo vse v redu? - Ja. Je.
Komaj sem te našel.
To stanovanje je ogromno. Nikakor se ga ne navadim.
Kako si ga lahko privoščita?
Ropata banke?
Jih lahko jaz tudi? - Stavbo naj bi čez tri mesece porušili.
Pa je ne bodo. Čez 20 let bo še stala.
Kako veš? - Kot otrok sem dobila namig.
Kot otroku so ti namignili glede stavbe?
Kdo? - Gomez, lahko utihneš?
Si v redu? - Ne.
Ja, sem.
V redu sem. - O bog.
Grozno je bilo, ne? Z mano.
Seveda ne. Zakaj to misliš? - Po seksu jočeš.
To si težko razlagam kot nekaj dobrega.
Ne jočem zaradi slabega seksa,
ampak zaradi tega, kar sva naredila Charisse.
Prijateljico sem izdala s prijateljem
in si mogoče zajebala življenje. -Še dobro.
Z vidika seksa, ne tiste druge reči.
Tisto je grozno. - Vedeti moraš, da sem bila pijana.
Jezna sem nase in ne bo se ponovilo.
Mislil sem, da si lezbijka.
To težko razumem kot kompliment.
Samo zato, ker si zmeraj sama.
Saj veš, da lezbijke niso same? Nekaj so ti zamolčali.
Kdo je Henry?
Ne vem. Kdo je? - V spanju si govorila njegovo ime.
Tisti Henry. - Ja, tisti Henry.
Kdo je?
Moj ljubček.
Kaj? Kaj je?
Mislil sem, da nimaš nikogar. Res sem mislil, da si sama.
Lepo, da si se me usmilil v sekundi, ko je šla tvoja punca v Boston.
Poglej hrbet. Praskam. - Charisse ljubim.
Dobro. Kot sem mislila. To je prava ljubezen. Zdaj moraš ...
Ampak tebe ljubim bolj.
Zdaj veš.
Čudno je reči na glas.
Lahko bi ti rekla, da boš že prebolel.
Prosim, ne. - Raje ti povem resnico,
ki je veliko hujša.
Jaz ljubim Henryja.
Henryja ljubim neizmerno bolj, kot bi lahko tebe ali kogarkoli drugega.
Kje je potem? Kje je Henry?
Zakaj ga še nisva videla? - Vrnil se bo čez kakšno leto.
Res super tip, če je zapustil žensko, kot si ti,
in pričakoval, da ga boš čakala.
Mogoče sem jaz super ženska, ker ga čakam. Ampak pustiva to.
Nisi ga čakala. Spala si z mano.
Ušlo mi je.
Ko me boš naslednjič videl, bo vse v redu.
Tega ne bova omenjala. Zdaj pa bodi prijazen in pojdi, prosim.
Clare. Pusti sporočilo.
Clare, če nisi poslušala mojih zadnjih dveh sporočil, ju izbriši.
Med prvim sem bil pod vplivom čustev, med drugim,
ko sem se opravičeval za to, pa se je žal ponovilo.
Pusti me pri miru!
Čisto vsakič!
Jebi se! - Zadeva je zaključena. Razumem.
Kdor koli je ta Henry, je najbrž nekaj posebnega.
Komaj čakam, da ga spoznam. Adijo. - Pusti me!
Kaj ti je, kurca? - Oprostite, gospod.
Noče, da ji sledite. - Kdo si pa ti?
HENRY JE 27
Nihče, a noče, da greste za njo.
Mogoče bi šli v nasprotno smer.
Gospodična, če se ga hočete otresti in iti domov, ga lahko zadržim.
Hvala. - Je ulica tvoja?
Se imaš za glavnega tukaj? - Ne, ulica ni moja.
Lahko pa vas po buči z njo.
Prav.
Kakšen se ti zdi Gomez? - Kako to misliš?
Moja najboljša prijatelja sta. - Všeč si mu.
Ne. - Gotovo si opazila, kako te gleda.
Kako? - Saj ga razumem.
Zelo lepa ženska si. - Tiho bodi. Ti si lepa.
Gomez ljubi tebe. - Za lezbijko te ima.
No, vidiš, potem ni težav. Jaz sem lezbijka, ti pa lepa ženska.
Strinjam se. - S čim?
Moj bog, kaj je bilo to?
- Oprosti.
Ne opravičuj se. - Nisem razmišljala.
Že v redu. - Ni bilo dobro?
Ni to, samo ... - Včasih se poljubljam s preveč sline.
Gomez si briše brado. - Nehaj. Poslušaj me.
Oprosti. - Ne opravičuj se. V redu je, samo ...
Daj no. Moja najboljša prijateljica si.
Gomez je moj najboljši prijatelj. Ne bi mogla ...
Enega najboljšega prijatelja ne bi mogla izdati z drugim.
Grozno bi bilo.
Trenutno imam sušo. Ker sama tako hočem.
V tem času si nočem še bolj zapletati življenja.
Prav. - Razumeš?
Ja.
Clare. Clare. - Kaj je narobe?
Po pravilih se tukaj ne sme nič zgoditi.
To so tvoja pravila, ne moja.
Clare. - Dve leti te ne bom videla.
Ne moreva. - Tvoja žena sem.
33 let ima. V postelji me čaka. - Tukaj je. Dovolj dolgo je čakala.
Nisva še poročena. - Sva.
Nisi še poročena z mano. - Kaj je to važno? Kaj ti je?
Brez snubitve ne moreš seksati? - Ne gre za to.
Zasnubil te sploh nisem. Na tej jasi sem te gledal odraščati
in še pred enim tednom s tabo igral damo.
Vtisnil sem te kot račko. Napeljal sem te.
Samo za to gre. Žal mi je, ampak ne morem.
Ne tukaj.
Nisi me zasnubil?
Kaj? - Nisi me zasnubil?
Vedela sva, kaj se bo zgodilo. Neizogibno je bilo.
Ne, ni. - Pač. Tako to gre.
V prihodnosti je. - Ni važno.
Je. - Ni. Tako deluje čas.
Ne bom se poročila s tabo, ker čas tako pravi, ampak ker se hočem.
In brez snubitve pozabi. - Clare.
Nikoli ne bo boljšega trenutka in kraja.
Na moj 18. rojstni dan?
Tukaj?
Kjer sem jaz napeljala tebe?
Mož, zasnubi.
Clare Abshire ...
Žena. Se boš poročila z mano?
Kaj to pomeni?
Tudi avta ne bi kupil brez testne vožnje, ne?
Ne bo ti uspelo.
Velikokrat sem te videl golo.
Pri 18? - Clare.
Za kako plehkega me imaš?
Clare?
Clare.
Si v redu?
Ja.
Zakaj jočeš?
Dve leti te ne bom videla.
Vendar me boš. - Zakaj moram zmeraj čakati?
Jaz sem moral čakati.
Ti me poznaš že vse življenje, jaz pa sem te spoznal pri 28.
Že, vendar nisi vedel, da čakaš. Dol si se dajal z drugimi.
Imaš dve leti, da se izživiš.
Skupaj sva.
Odslej ne bo nikogar drugega. -Šele čez dve leti.
Nekaj si me vprašal. - Kaj?
Resno?
Tisto.
Mogoče ti lahko odgovorim.
Oprosti. - Oprosti?
Prav. Čez dve leti. Oprosti. - Henry, ne.
Adijo, Clare.
Ne, ne. Je že dobro. Vse je v redu.
Stojte! - Imam ga.
24. MAJ 2006
Ja? - Clare.
Henry tu. Ne vem, katerega leta smo. Si ti?
Henry? - Ja, Henry.
Henry je že tukaj. - Kristus.
Henry? - Pojdi po Henryja.
Kje so moja oblačila? - Katera?
Ne stanuješ še tukaj?
Prvi obisk. - Prekleto. Res?
To bi moral vedeti. - Kaj?
To bi si moral zapomniti. - Zakaj?
Se ne spomniš prvega obiska moje spalnice?
Ne krivi mene. On ni pri stvari. - Sem kriv za tvoj slab spomin?
Dobesedno. - Nehajta.
Od kod si? Koliko si star?
41. - 41.
Zate je torej pred 13 leti. - Približno.
Ni to čudno? Kako se lahko pogovarjata drug z drugim?
Zakaj ne? - Gotovo veš, kaj bo rekel.
Pa kaj bova rekla jaz in ti. Imaš scenarij.
Se ti spomniš vsega, kar si rekla pred 13 leti? Pred 13 dnevi?
Včeraj? Poskusi. - Tak pogovor bi si zapomnila.
In pil je. - Se lahko oblečeš? Zaviješ v brisačo?
Te moti tvoje golo telo? - Mori me. Kaj se je zgodilo?
Kaj pa vem. Še dobro izgledaš. - Hvala, draga.
Ne spogledujta se. - Od kod si prišel?
Preskakoval sem. Eden tistih obiskov.
S kom? - Ne dotikajta se.
Všeč mu postaja. Madona, obvladaj se.
Grozen zmenek. Nekdo drug ima mojo erekcijo.
Piščančja rižota s šitakami? - Ja.
Pizda. Gomez. - Gomez?
Spominjam se drobcev.
Odloži pijačo. Motilo te bo.
Clare, si v redu?
S seksi novim fantom je, ampak kar naprej.
Clare, vse v redu?
Ja. Kaj je narobe? - Nič.
Hotel sem se prepričati, da je vse v redu.
Je. Hvala, Gomez.
Kreten.
Kaj si rekel? - Nič.
Nekdo zvoni. Pojdi odpret.
Kdo? - Ne vem. Greš pogledat?
Ja. - Hvala. Hvala.
Zakaj si ga zmerjal s kretenom? - Kaj? Sebi sem rekel.
Nehajta. Gomez je v redu. - Ga že sovražim.
Moj najboljši prijatelj je. - Ni.
Je. - Položiti hoče tvojo ženo.
Tipu, ki je ne bi hotel, ne bi zaupal. - Znaš mi pihati na dušo.
Kaj je s tabo? En nasmešek, pa zaplapola.
Zakaj še stojiš za vrati? - Začenjam se spominjati večera.
Oprosti zaradi tega, kar se bo zgodilo.
Gomez, naju pustiš pri miru?
Nisem vedela, da imaš rad rdečelaske. - To moram pojasniti.
Spustila sem jo noter. - Vidim.
Hvala lepa. Henryjeva punca sem.
Jaz tudi. Lahko imamo dvojni zmenek.
Nisem te še videla kratkolasega. - Kako si, Ingrid?
Ti povej. Veš, kako je z mano v prihodnosti. Ali sva izgubila stike?
Veš za potovanja v času? - Vse vem. Poznam ga veliko dlje kot ti.
Jaz ga poznam od svojega šestega leta.
Od šestega? Groza. - Oditi bi morala.
Si za pijačo? - Zaradi mene.
Kaj bo zdaj? - Večerja.
Kaj bo pri večerji? - Vsi bomo povedali resnico.
Celo jaz? - Dvakrat.
Lepo stanovanje. Nisi študentka? - Starši.
Pa še bogata je.
Kako si naju našla? - Pustila si mu sporočilo glede večerje.
Vsa njegova sporočila poslušam. Tudi tebi svetujem.
Me je sploh omenil?
Rekel je, da nista preveč srečna. Da bi se tako ali tako razšla.
Verjamem. To je rekel tudi za mojo predhodnico.
Rekel je tudi, da nimata veliko skupnega.
Moti se. Iste stvari imava rada.
Alkohol, fuk in njega.
Ljubim ga.
Zaradi tega nisi vesela.
Nisem vedela, da imam to možnost.
Je vse v redu?
Ja. To sta moja prijatelja Gomez in Charisse. Ravno si ju spoznala.
To je Ingrid, punca mojega fanta.
Srečala sva se. - Ne bi rekla.
Sva. - Henryjeva punca je?
Ne vem, kdo si. - Veš.
Res ne. - Gremo?
Saj se boš spomnila. - Ne poznam te.
Oprosti, ker imam luknjast spomin.
Nimaš. Pijana si bila kot mavra.
Nič zato. Tudi Charisse ga pije. - Ne, pa ne.
Se vsi razumemo? Ingrid, boš jedla z nami?
Kuham rižoto s šitakami ter prelivom iz pinjol.
Kavsni se. - Ni videti, da kaj kuhaš.
Si prepričan? Naj pogledam.
Živjo. - Kako ti gre?
Dobro. - Meni se zdi, da kuham.
Živjo vsem. - Kdo si pa ti?
Komu je podoben? - Tebi. Je tvoj oče?
Ne ga lomit. - Bomo res pojasnili?
S prijatelji včasih ne gre drugače.
Sta to res prijatelja? - Najboljša.
Celo ta? - Ja.
Madona.
Kako to misliš, da si ta, komur si podoben?
Podoben si njemu. - Je tvoj brat dvojček? Starejši?
Veš za prometno, v kateri je umrla moja mama?
Ne. - Prišlo je do prometne.
Moja mama je umrla. Z njo sem bil. Zato tole.
Prav. - Isti obraz, ista brazgotina. Starejša.
Poskusi ugotoviti.
Ne zafrkavaj ju. Pojasni. - Kaj?
Sva dva, enaka. On je starejši od mene.
Poskusi, brihtna buča.
Moj bog. Moj bog.
Zdaj se mu je posvetilo. - Klona sta.
Kaj? - Pa ne z znanstveno fantastiko.
Kloni ne obstajajo. - Popotnika v času.
Klona. - Genetsko okvaro ima.
Pada skozi čas.
Ne more si pomagati. - Iz leta 2008 sem.
Iz katerega leta si ti? - 2021.
Kako lahko ...
Ne razumem. Kaj hočeš reči s tem,
da ima genetsko okvaro? - Nekaj je narobe z mojim DNK.
Meče me po času kot vroč kostanj.
Ne ves čas. Pogosto. - Ko sem vznemirjen
ali brez znanega razloga.
Izginem v preteklosti ali prihodnosti.
Če imam srečo, se čez nekaj časa vrnem domov.
Včasih grem po obvozih. - In včasih sva dva.
Ko mi Ingrid reče, naj se kavsnem, bi se to lahko celo zgodilo.
Spet. - 16 let sem imel. Daj no.
Še kaj ni jasno?
Zakaj si zavit v odejo?
Odkar sem prvič srečala Henryja, ni bil nikoli en človek.
Reka je bil. Plul je okoli ljudi, ki jih je spoznal.
Če si bil ti vihar, je bil on tudi.
Šele čez čas sem spoznala, da reko preživiš samo na en način.
Postati moraš skala.
V filmu Nazaj v prihodnost ... - Nikar.
Nikar kaj? - Ne glej ga z njim. Komentira.
Film je zavajajoč. - Super je.
Samo resno ga ne jemlji. - Komedija je.
Zate. Zame je neokusen.
Mi posodiš kuli in papir?
Ja. Zakaj? - Spominjam se tega pogovora.
Spominjaš se ga? - Ne ubadaj se s tem. Hvala.
Kvantni skok .
Prosim? - TV-serija. Kvantni skok .
Televizijo redko gledam. Sproži potovanje v času.
Govori o tipu, ki preskakuje v času in popravlja krivice.
Jaz jih ne. - Zakaj ne?
Pri času ni popravnih izpitov. Ničesar ne popravljaš.
S svojimi sposobnostmi vidiš veliko več. - S sposobnostmi?
Vidim to, kar ti, samo pomešano. To je disleksija.
Lahko bi reševal zločine.
Kako? - Videl bi jih.
Tudi ti jih lahko.
Ti bi jih videl v preteklosti, ko se zgodijo.
Zdajle bi lahko šla v Garfield Park in videla nešteto zločinov. Pa ne gola.
Mi daš namig za delnice? - Privošči si.
Kaj je to? - Namig za delnice.
Šele zdajle sem ti rekel. - Ja.
Že prvič sem te slišal. To je zapleten pristop.
S Clare raje igrava loto.
Res? - Res?
Tako imava denar za uživaško življenje.
Mater! Ta rižota je bomba.
Prav. Ampak bi zakaj Gomezu plačevala uživaško življenje?
Da poskrbita za najboljša prijatelja.
Nisem našel boljšega, kot je Gomez?
Ni boljših, kot sta Gomez in Charisse.
Si prepričan glede teh? - Seveda. Iz prihodnosti sem.
In to na nič ne vpliva?
Na kaj bi lahko? - Na pajčevino časa.
Kaj? Kakšno pajčevino?
Časovno. - Ji res hočeš reči pajčevina?
Mora biti nekaj kratkega veka.
Ampak pajčevina? - Ja.
Ne bi to povzročilo začasnih anomalij?
Netflix? - Lahko bi preprečil katastrofe.
Ne morem. - Posvaril bi ljudi.
Gol popotnik v času sem. Ne stavi na to.
Lahko bi poskusil. - Nisem si zapomnil vseh nesreč.
Res? Kirurške maske?
Zakaj ne?
Prosim? - V hudičevi knjižnici delaš.
Zakaj si ne bi zapomnil nesreč? - Ni bilo še potrebe, zato ...
Nehajmo o tem.
Hudiča. Poglej se.
Kaj je z mano? - Zapomni si nesreče.
Še zase komaj poskrbi,
ti pa bi rada, da rešuje še vse druge?
Kot nekakšen superjunak. Ne bodi tako naivna.
Clare ve, da nisem superjunak. - Verjamem, da ve, dragi.
Verjamem, da ve.
Zato te ne mara preveč. - Kako si drzneš?
Kako si drzneš? - Oprosti, nisem te hotela užaliti.
Lepo bi bilo, če bi cenila fanta, ki si mi ga speljala.
Ali vsaj poskusi razumeti, kaj doživlja.
Saj razumem. - Pa ne.
Pa ja. Ljubim ga od šestega leta. - Ne.
Ne. Ljubila si njega.
Georgea Clooneyja v odeji.
Tipa iz kataloga.
Svojega junaka.
Jaz ljubim pravega.
Nikoli se ne ostrizi, moj lepi fant. Ostani divji.
Ingrid, vem, da je težko in nepošteno, vendar ...
Sem mrtva?
Gledaš me, kot da ...
Kaj je to?
Sem mrtva?
Veš, da o prihodnosti ne govorim. - Samo o Netflixu in jebenih delnicah.
Srček, nekaj sem te vprašala.
Poglej mi v oči in mi povej.
Sem mrtva?
Meni se zdiš zelo živa.
V prihodnosti.
V prihodnosti smo vsi mrtvi.
Prav.
Kako sem to izpeljala?
Upam, da s tabletami.
Ali je bilo spet krvavo?
Imam pravico vedeti.
Ingrid.
41 let imam.
Nisem se videl starejšega od 42.
Mogoče bom našel zdravilo za potovanja v času
ali pa nekoč
ne bom dovolj hiter.
Moje preživetje je odvisno od tega in postajam počasnejši.
Žal mi je.
Za vse mi je žal. Da veš, ni pravica.
Peklensko je.
Ljubezen prinese smrt ali izgubo. Samo ta dva izhoda sta.
Koliko časa še imam? - Ne bom ti povedal.
Vsaj to mi povej. - Ne.
Vsaj to mi povej. - Ne veliko.
Jezus.
Tudi jaz nimam veliko časa. Nihče ga nima.
Nihče ne ostane živ. Ampak kaj lahko narediš?
Se boš skrila?
Mali, kaj narediva?
Živiva, kot da se življenje ne bo nikoli končalo.
In ti povem še nekaj?
Samo enkrat se boš zmotila.
Ljubila sem te.
Potem sva se imela lepo.
To ti ostane.
Ne pokvari lepih časov z obžalovanjem, ker so minili.
Vse bo minilo.
Prej, kot si misliš. Verjemi popotniku v času.
Ste videli to? - Gomez.
Izginil je.
Ste videli to? - Molči, Gomez.
Jebentimater.
Vsi se jebite.
Tudi ti izgineš kot on? - Ja, to je bil on.
Ne, nimam ...
To je ...
Ste za sladico?
Clare, si v redu? - Ja. To bom pospravila.
Kje si bil?
Ugotovil sem, da mi je žena ves čas zakona lagala.
Ko sva bila prvič skupaj? Na jasi?
Ja. Leta si mi govorila, da tistega ni bilo.
Ne, pa nisem.
Rekla si, da sem bil pravi kavalir.
Naj ti pokažem, kako si to predstavljam.
BODI USMILJENA
Je s tabo vse v redu?
Ga bom še kdaj videla?
V bistvu ga vidiš zdaj.
Ja, ampak ...
Njega.
Ne vem.
Ne, vem. Ja, ga boš.
Mogoče boš morala malo počakati.
Greva?
Kaj je to?
Usmiljenje.