Te mai uiți la astea?
Sper că nu.
Sper că ai ceva mai bun de făcut.
Sau pe cineva.
Dar se pare că le tot fac. De ce?
E ceva ce-mi umple ziua
care nu-i implică pe cei de vârsta mea.
A fi bătrân e ca a fi foarte tânăr.
Plictisitor!
- Când e prânzul? - Peste trei ore.
CLARE ARE ȘASE ANI
Copilăria e magică, se zice.
Dar amintirile oamenilor sunt atât de selective!
E mai mult o așteptare.
Când e Crăciunul?
Mai e mult până la Crăciun.
Când ești mic, totul e așteptare.
- Pot să mă joc cu tine? - Nu.
- De ce nu? - Din cauza personalității.
Mark zice că am personalitate!
Toți au personalitate, Clare.
- Ești bolnavă? - Sunt bine.
Mami vrea doar să se întindă puțin.
Cred că mami e tristă din nou.
Mama e bine. Du-te și joacă-te!
Un singur lucru e mai rău decât să nu știi ce aștepți,
și acela e să știi, pentru că îți spun ceva.
Nimeni nu ar trebui să-și cunoască sufletul-pereche la șase ani.
V-am mai spus o parte din povestea asta,
dar trebuie să înțelegeți că nu e o poveste despre un călător în timp.
E povestea soției călătorului în timp.
Mark? Mark, tu ești?
Ăsta e locul meu.
N-ar trebui să vii aici.
Bună, Clare!
Cine ești?
Sunt Henry.
Henry?
Ai văzut dinozauri?
Mi-l amintesc atât de clar.
Cum arăta, cum vorbea.
Un om imposibil. Zicea că vine din viitor.
Voiam să știu totul.
Ai copii în viitor?
Mă tem că nu.
Ai soție?
- Da. - Cum o cheamă?
Nostim, o cheamă Clare.
- Ca pe mine. - Da. Ca pe tine.
Ce nu înțelegi când un om atât de inteligent intră în viața ta,
e că asta mai aduce ceva.
Absența.
Absența lui, ca o umbră asupra zilelor tale.
O să dispar.
- Serios? - Serios.
Pune hainele într-o cutie, pentru data viitoare.
- Când te voi revedea? - Curând. În șase zile. 29 septembrie.
Adu un carnețel, o să-ți dau o listă de date
Se poate face mâine dacă mai rupi una?
Nu, scumpo. Sigur că nu.
La ce folosește, atunci?
24 SEPTEMBRIE
N-ai rupt foaia.
Poți s-o rupi tu.
25 SEPTEMBRIE DUMINICĂ
Vrei s-o rupi tu?
26 SEPTEMBRIE LUNI
28 SEPTEMBRIE MIERCURI
AGENDĂ NOTE
Cartea asta e goală.
E o agendă.
Mi-o dai mie?
28 SEPTEMBRIE MIERCURI
29 SEPTEMBRIE JOI
Somnoroaso!
- Bravo pentru că ai adus un caiet. - Tu mi-ai zis.
Așa am făcut?
CLARE ARE 6 ANI, HENRY, 31
Ce deștept sunt! Să nu uit. Unde e mâncarea?
Ce mâncare?
Călătoria în timp îmi face foame. Nu ți-am spus încă?
- Nu. - Îți spun acum.
12 octombrie 2000.
Câte mai sunt?
În total, 152.
Două au trecut deja.
Arăți mai tânăr decât data trecută.
10 ianuarie 2001.
La început, părea că sunt mulți Henry.
Era unul cu părul negru.
El era cel mai amuzant.
De ce trebuie să jucăm dame? Am un Nintendo.
Nu pot să joc jocuri cu ecrane.
Mă fac să călătoresc în timp!
CLARE ARE 8 ANI, HENRY, 32
Henry mai bătrân, cu părul cărunt.
Era ca un tată. Mă punea mereu să-mi fac temele.
- Crezi în Dumnezeu? - Categoric, nu.
- De ce nu? - Nu-mi place lucrarea lui.
CLARE ARE 10 ANI, HENRY, 36
N-are niciun sens.
Nici franceza ta. Dă-mi.
Și mai era cel trist.
Henry cel trist.
- În ce dată suntem? - 20 august 1999.
- Cum de nu știi? - Abia am ajuns.
CLARE ARE 11 ANI, HENRY, 41
Acum cinci minute, era 27 martie 2022.
Era o dimineață ploioasă și făceam pâine prăjită.
Dar mi-ai spus când vii. M-ai pus să-mi notez.
Asta nu înseamnă că știu ce dată urmează.
- De ce nu? - Călătoresc în timp.
- Și? - Și...
Ce carte e asta?
- Șapte de caro. - Da.
- Ce carte urmează? - Nu știu.
- Nu optul de caro? - Nu?
- De ce nu? - Cărțile sunt amestecate.
Exact. Sunt călător în timp.
Datele mele sunt amestecate.
Iar?
Nu conta, fiindcă toți erau aceiași Henry.
Doar că amestecați.
Poți să intri în casă.
CLARE ARE 12 ANI, HENRY, 35
Frumos din partea ta. Dar pot să-ți cunosc familia abia în 2008.
O să-mi cunoști familia?
Da. Da. În viitor.
- În 2008. - De ce?
Pur și simplu. Doar atunci.
Eu sunt acolo?
Câți ani aveam în 2008?
Nu știu.
Nu sunt sigur.
- Douăzeci. - A fost rapid.
20 de ani, bătrână.
Nu chiar așa bătrână.
Destul de bătrână.
E amuzant pentru tine?
Ce anume?
Eu sunt Clare, iar soția ta e Clare.
Știi ce? Câteodată e amuzant.
Vrei să jucăm ceva? Ce să jucăm?
Nu există joc până nu ai amestecat cărțile.
Dar odată ce ai terminat, nu știi ce urmează.
Clare!
Clare! Clare!
CLARE ARE 13 ANI, HENRY, 42
Henry!
A fost amuzant.
N-am auzit împușcăturile. Doar pe el.
Henry!
Clare! Clare! Ce faci?
Pe cine ai împușcat?
Era să te împușc.
Știi că nu ai voie aici când vânăm. Ți-am tot spus.
Pe cine ai împușcat? Cine mi-a strigat numele?
Nimeni nu ți-a strigat numele.
Scumpo, ai visat.
Ascultă.
Henry!
Henry !
Henry!
Henry?
Clare!
- Clare, ce e? - Ai împușcat pe cineva!
- Ai împușcat un om. - Unde e?
Cât sânge!
- Ce sânge? - Am văzut sânge.
Probabil că ți-ai imaginat.
Nu ești nici măcar un pic îngrijorat?
Îngrijorat? Sunt îngrozit. Cred că o să-mi iei turnul.
CLARE ARE 13 ANI, HENRY, 32
Puteai fi tu mai în vârstă.
Acolo, în luncă, pe moarte.
Se poate.
Vezi? Nu te așteptai la asta.
Puteai fi undeva, pe moarte.
Nu sunt. Stau și vorbesc cu tine.
Undeva în timp.
- Toți murim cândva. - Știi ce vreau să spun.
Toate viitorurile se sfârșesc într-un zid.
De asta nu vrei să știi ce urmează,
pentru că urmează un zid.
Soția ta nu-și face griji pentru tine?
Ba da, sigur că da.
Ca mine.
Cam ca tine.
Soția ta, pe care o cheamă Clare în viitorul în care îmi cunoști familia?
Da.
- Am o idee tâmpită uneori. - Ce idee?
Despre cea cu care ești căsătorit.
Să te căsătorești prost e și mai prost.
Cred că ești căsătorit cu mine.
Ce spune un om cumsecade?
Nu mi-a fost milă de el atunci, dar acum îmi este.
Viitoarea lui soție, la vârsta de 13 ani.
Femeia cu care s-a culcat și cu care s-a căsătorit
acum era doar o copilă și voia să știe cine este ea pentru el.
Ce spune un om cumsecade?
Ce îi spune copilei care va deveni femeia pe care o va iubi
despre viitorul lor împreună?
Nu ne căsătorim în viitor.
Nu așa funcționează lucrurile. Bine?
Te cunosc, îi cunosc pe ai tăi, dar nu suntem căsătoriți.
Bine.
Nu îți mai pot spune nimic. Nu e prea bine de știut
- ...ceva despre viitor... - Am zis că e în regulă.
E rândul tău.
Un om cu bun simț minte, firește.
Puține lucruri pe lume sunt mai dăunătoare decât minciunile oamenilor de bun simț.
Pe moment, nu m-am gândit la asta.
Aveam un prieten invizibil și trăiam într-un basm.
Adulții văd basmele ca pe niște nimicuri drăguțe,
dar uită ceea ce știu toți copiii.
În fiecare basm,
trebuie să apară o vrăjitoare.
Clare?
Clare, tu ești?
Nu sunt haine aici. Unde-s hainele?
Nu sunt în cutie.
HENRY ARE 32 DE ANI, CLARE, 16
- Hei! - Bună!
Arăți foarte...
- De 16 ani? - Da.
Șaisprezece. Ăsta e cuvântul pe care-l căutam.
- Nu m-ai mai văzut la 16 ani? - Nu te-am mai văzut atât de...
Cum?
Unde sunt hainele mele, Clare?
Sunt ale tatălui meu.
Așa că a trebuit să le duc înapoi.
- Așa că ți-am adus altele. - Grozav. Mulțumesc.
Unde sunt?
- Hainele noi? - Împrăștiate pe aici.
- Împrăștiate? - Da, pe ici, pe colo.
Trebuie doar să le cauți.
- Clare, sunt dezbrăcat. - Te-am văzut gol de multe ori.
Da, dar acum e diferit.
- Bine, cum e diferit? - Acum ești mai mare.
Există reguli.
N-ai voie să vezi pe cineva dezbrăcat când începe să-ți placă.
Bine. Jucăm dame?
De fiecare dată când iei o piesă, câștigi o haină.
Haide.
Și am terminat.
N-ai mai jucat așa de bine.
Încercam să te menajez. Încă un joc?
- Nu, am o idee mai bună. - Și eu.
- Nu vreau înghețată. - O să te răcorească.
- Nu vreau să mă răcoresc. - Vreau să te răcorești.
- Îmi trebuie șervețele. Nu mă descurc... - Știu.
Bună, Jason.
- Bună, Ruth. Ce faci? - Ne vedem diseară.
- Ne vedem diseară, da? - Vom fi acolo.
Boul ăsta nu-mi stă în cale în seara asta?
Prieteni de-ai tăi?
Îi cunosc.
Pleacă de aici!
- Da. - Pleacă de aici!
SCUZE, SUNT LA O PETRECERE, X
HENRY ARE 41 DE ANI
- Clare! - Ce faceți?
- Ce faci? - Bine.
- Bună, Clare! - Bună.
HENRY ARE 41 DE ANI, CLARE, 16
Clare! Miss privește, dar nu atinge".
Frumoasă rochie.
Nu e pentru tine.
Vino aici.
Ai venit la timp.
- Pentru ce? - Abdomene! Milioane.
- La ce ne uităm? - La piscină.
Piscina cu bărbați.
Doamne!
Știu. Nu l-am mai văzut de anul trecut.
Și arată foarte bine.
Clare!
Ce-i cu tine?
- Cine spune că am ceva? - Nu reușești să ne păcălești.
Cine era?
Tipul bătrân.
Cu care mâncai înghețată.
Te-am văzut toți.
SCUZE, SUNT LA O PETRECERE, X
- E căsătorit? - Pare căsătorit.
- Pare bătrân. - E același lucru.
E doar un cunoscut. Nu mă întâlnesc cu el.
- Nu? - Atunci, cu cine te întâlnești?
Nu știu. Încă nu m-am hotărât. Abia am ajuns.
Unde te duci?
Clare!
Stai. Nu se poate să pleci acasă.
Nu mă duc acasă. Mă duc să încerc apa din piscină.
Haide, Jason! Încă o dată!
Jason are mușchi.
Dacă ai observat doar asta, nu te-ai uitat unde trebuie.
Sari! Sari! Sari!
Sari!
Da!
Dacă te gândești la un tip bătrân și însurat,
știi că n-o să se întâmple.
Henry!
Clare!
- Clare, ești bine? Sunt aici! - Henry!
Clare!
HENRY ARE 32 DE ANI
HENRY ARE 32 DE ANI, CLARE, 16
- Clare! Bună. - Bună.
Haine de data asta.
Bine. Mersi.
Te las să te îmbraci.
Ai...?
Ai trecut deja prin faza fără haine?
Da, am trecut prin faza asta.
- Azi ne plimbăm cu mașina. - Cu mașina?
Am trecut testul.
- Nu te temi că ne vede cineva? - Nu e nimeni acasă. Nu sunt proastă.
Ești bine?
- Clare! - Urcă!
Nu, până nu-mi spui ce se întâmplă.
Urcă!
Bine.
Cam repede.
Unde locuiești?
- Nu-ți pot spune nimic despre viitor. - Nu, nu în viitor.
Acum. Trebuie să fie un alt Henry pe aici.
- O versiune mai tânără. - Da.
Da? Unde?
- N-are rost să-ți spun. - De ce nu?
Iisuse! Nu trebuie să ne grăbim!
Păi, spune-mi de ce nu are rost
- ...să-mi spui. - Dacă încetinești.
Spune-mi sau accelerez.
E roșu, e roșu!
Iisuse Hristoase!
Ești un pasager nervos. Ar trebui să te corectezi.
- Mergi mai încet, te rog. - Hai, explică. De ce n-are rost
să-mi spui unde locuiești tu mai tânăr? Vreau să te cunosc. Poate ne înțelegem.
- Trebuie să avem vârste apropiate. - Nu ai voie să mă cunoști.
- Cine zice? - Istoria.
- Încă nu e istorie. - Pentru mine, e.
N-o poți schimba. Mai încet!
Încă nu am voie să te cunosc. Vrei să știi ce nu mai am voie să fac?
Nu am voie să mor.
Iisuse Hristoase!
Te-am văzut bătrân și m-ai văzut bătrână. Nu putem muri azi, nu?
- E imposibil. - Poți să-i omori pe toți ceilalți.
Calmează-te. Pentru că știi ce? Fac asta și cu ochii închiși.
- Iisuse Hristoase! - Vrei să conduci tu? Bine.
Ce naiba e cu tine?
Era și timpul să întrebi.
Îți sângerează mâinile.
Da, eu m-am rănit. Sunt unghiile mele.
- Pasager nervos. - Am avut un accident de mașină.
- Am amintiri neplăcute. - N-ar fi fost un accident.
Puteai ajunge în gips un an. Puteai să omori pe cineva.
Puteai ucide o familie și să trăiești cu asta toată viața.
- Nu-mi ține predici! - Taci și ascultă!
Viața ta, orice ar fi,
e construită în întregime pe baza alegerilor tale.
Viitorul, fie că e fixat sau nu, e ce alegi tu.
Tu ești cea care-l fixează. Nu mergi pe șine!
Decizia îți aparține în continuare.
Am stabilit un nou record. Ți-am explicat bărbătește restul vieții tale.
Cum bărbătește"?
Sunt șanse mari să afli.
Când?
În viitor?
Când mă cunoști pe mine și familia mea,
și ești însurat cu o femeie cu numele meu?
Nu suntem împreună în viitor.
Bine.
Deci...
S-a întâmplat ceva. Vrei să vorbim despre asta?
Ai fost vreodată arestat?
Ei bine, apar undeva gol și fur ca să mănânc, deci, da, am fost arestat.
Nu contează. Dacă ajungi într-o celulă,
dispari pur și simplu, nu?
De obicei, din mașina poliției, dar, în principiu, da.
Deci scapi nepedepsit când te întorci în timp.
Presupun, dar nu asta e ideea...
E un băiat pe nume Jason.
Jason Everleigh. La școala mea, sportiv.
Bine.
Ce e cu Jason ?
Vreau să-l ucizi.
De ce?
Biblioteca Newberry, Colecții Speciale.
Cine?
Nu, stai. Stai.
- Cum îl cheamă pe puștiul cel nou? - Henry DeTamble!
La dispoziția dv.
HENRY ARE 24 DE ANI
M-a sunat cineva?
Părea supărată?
- Nu era o ea. - Super!
- Alo? - Bună! Eu sunt.
Grozav.
Vrei să vin să te iau? Sunt la muncă.
- Vreau să nu fii singur în seara asta. - Ce?
Vreau să ai un alibi între orele 20:00 și 22:00.
- O să omori pe cineva? - Între 20:00 și 22:00, da?
HENRY ARE 24 DE ANI ȘI 32
- O să omori pe cineva. - Închid.
- Du-te naibii! - Și tu!
- Când o să-mi spui ce a făcut? - Nu vreau să vorbesc despre asta.
Poți să accepți că merită asta?
Da.
De unde știi că e el?
Chiar el.
Nu e cu inimioare și flori.
- Nu poți veni. - Vin.
Nu se aude muzică.
Nu poți veni. Și tu ai nevoie de un alibi.
Vreau să văd.
E atunci când e gata să ucidă pentru tine.
- În torpedou. - Ce?
În torpedou.
E a tatălui meu.
Ce naiba ți-a făcut?
E un dobitoc.
Păi...
Și eu am fost un dobitoc înainte.
Fără mașini pe alee.
Nu, e singur acasă. Am verificat.
Vin.
Iisuse, vin acum! Bine.
Cine ești?
E o mașină în spatele meu.
- O să intri în portbagaj. - De ce?
Pentru că dacă te omor aici, ar putea fi greu să scap
și s-ar putea să am probleme.
Alo? M-ai auzit?
Alo? Pistol?
Trezirea!
Iisuse Hristoase! Mă stropești.
Ce fel de om urinează pe cineva sub amenințarea armei? Ce-i cu tine?
Apleacă-te. Închid portbagajul. Apleacă capul, altfel o să doară.
- O să mă omori? - Da, nu înrăutăți situația.
- A făcut pipi pe mine. - Da?
Cea mai oribilă crimă.
Ce se aude?
E în regulă. Nu e mașina ta. Respiră ciudat.
Nu i-ai luat inhalatorul?
- Ce? - Are astm.
- Are inhalator, l-am văzut! - Și?
- Ce faci? - Să-i luăm inhalatorul!
Nu. Nu, nu, Clare.
Clare, serios, nu.
Nu fac asta. Refuz.
Nu-l omorâm.
Bine.
O să-i faci rău și eu o să mă uit, dar n-o să-l omorâm.
- De ce râzi? - Să-l omor? I-am luat inhalatorul.
Cred că ne trebuie o pernă.
Ți se pare amuzant?
Crezi că e o glumă?
Nu.
Vrei să știi ce-a făcut?
Da.
Iisuse Hristoase!
Ești bine?
- Te-a violat? - Nu.
Nu, doar m-a rănit.
El...
m-a dus...
în mașina lui, e un loc unde merg oamenii.
Vreau să-mi spui ce s-a întâmplat.
S-a înfuriat.
El...
A spus că nu e corect față de el că eu m-am răzgândit,
- ...dar n-am spus că... - E în regulă.
- Dar n-am spus că accept. - E în regulă, știu. E în regulă.
M-a ars.
Poftim?
Fuma o țigară.
La naiba! La naiba!
Ai zis că nu-l omorâm.
- Nu-l omorâm. - Te duci acasă.
- Lasă asta în seama mea. - Nu-l vom ucide.
- Nu o să iei parte la... - Nu! Oprește-te! Nu!
Nu te axa pe cât de furios ești, nu e vorba de asta!
O să-i facem rău.
Nu o să-l omorâm.
Nu m-a violat.
Bine?
Bine.
Bine, îmi pare rău.
Sigur că m-a violat.
Sigur că da.
Eram în mașina lui, nu era nimeni acolo. De ce să nu mă violeze?
Nu i-am spus niciodată adevărul lui Henry.
Dacă i-aș fi spus adevărul,
ar fi fost și mai adevărat, și nu voiam să fie așa.
VIITOR. 2005 LICEUL NELSON ALGREN
Haide. Afară!
Ieși naibii! Haide.
Nu recunoști că un monstru a fost primul bărbat în tine,
când vorbești cu bărbatul care ar fi trebuit să fie.
Henry n-a știut niciodată adevărul.
Așa că, atunci când eram cu Henry, nu mai era adevărat.
Puteam să fac să nu mai fie adevărat când era acolo.
Desigur, a murit de mult.
Cred că suntem în siguranță, Clare.
- Ce-o să-mi faci? - Nu sunt sigur.
Clare, ai vreo idee?
La naiba!
O să mă omori?
Să te omor?
Ești un astmatic care fumează. Nu e nevoie.
Ce zici, Clare?
Să-i sparg timpanele?
Să-i sparg nasul?
Deja și l-a mai spart o dată.
Dacă i-am tăia tendonul lui Ahile? N-ar mai juca fotbal.
- Nu! Te rog, nu! Nu! - Nu te milogi! Poate îmi place.
Cine ești?
Un prieten de-al lui Clare, întrebând de la bărbat la bărbat, sau ce ești,
cum ai putut să-i faci asta?
- Ce anume? - Știu ce ai făcut, Jason.
- Spune-i adevărul. - Mi-a spus și mi-a arătat.
Ți-a arătat telefonul? I-ai arătat telefonul?
Nu e vorba de telefonul ei!
Arată-i telefonul.
Citește-i mesajele, înainte să pui mâna pe mine!
Pentru că acesta este adevărul. Ce spune în mesaje.
Am ieșit și ne-am distrat.
Mi-a scris apoi, în aceeași seară și a doua zi.
Și știi ce mi-a zis?
A zis: "Mulțumesc pentru o noapte minunată."
Asta a spus. Noapte minunată! Citește-i mesajele!
- Nu. - Vino aici.
Haide, Clare!
Arată-i telefonul! Arată-i mesajele!
Le-am șters.
De ce? De ce le-ai șters?
De ce le-ar fi șters?
Pentru că să-ți spun ceva. Eu nu le-am șters.
Și când termini cu mine aici,
când o să termini cu rahaturile pe care vrei să mi le faci,
după ce mă bați, telefonul meu e în buzunarul de la halat.
Eu nu am șters mesajele.
Citește-le, apoi vezi cum te simți!
Am trimis mesajele.
- Îmi era frică. - Știu.
Nu voiam să fie supărat pe mine.
- Înțeleg. - Voiam să pară normal.
În mintea mea. Normal.
O noapte minunată". Asta a zis.
- Cuvintele astea! - Nu contează ce a spus.
Am văzut vânătăile. Ai ars-o.
Iisuse! Unde naiba ai fost? Nu înțelegi? Îi place.
Îi place.
- A avut o noapte minunată! - Ba nu.
De unde naiba să știi tu, de la vreo prietenă a tatălui ei?
- Îi place. - Ba nu.
- Îi place. Asta vrea. - Nu asta vrea!
- Îi place dur! - Nu, și nu i-a plăcut niciodată!
- De unde dracu' știi tu? - Pentru că sunt soțul ei!
Eu...
Rahat, cred că o să plec!
Nu, nu acum.
Nu știu de ce, dar cred că vei avea nevoie de ăsta.
Te iubesc.
La naiba!
Nu voiam ca Jason să moară de un atac de astm, legat și pe jumătate dezbrăcat.
De fapt, voiam.
Dar nu sub paza mea.
Dar nici nu voiam să fiu singură cu el.
Așa că mi-am sunat prietenele.
Am sunat toate fetele și le-am chemat acolo.
HENRY ARE 32 DE ANI
Unde ai fost?
HENRY ARE 32 DE ANI, CLARE, 24
Mereu m-am întrebat de ce ții pixul ăsta vechi.
Tu mi l-ai dat.
Ce-ai făcut cu el?
Am stabilit o regulă.
Puteai să vii doar dacă te-a rănit un băiat.
Cât le-am așteptat pe fete,
am scris povestea despre ce s-a întâmplat cu Jason în acea noapte,
pe Jason.
Le-am invitat să adauge propria poveste.
Am stat mult acolo.
El a devenit prima mea sculptură.
Am învățat în noaptea aia că arta nu e ceva atârnat pe un perete
sau pus pe un soclu.
Uneori, e răzbunare.
L-am mai văzut doar o dată pe Henry în luminișul nostru.
HENRY ARE 41 DE ANI, CLARE, 18
Dar asta e altă poveste.
Bună, Henry.
După doi ani,
după 14 ani în care mi-am cunoscut iubirea vieții,
l-am întâlnit pentru prima oară.
Era mai tânăr decât îl văzusem vreodată, nu știa cine sunt,
și era cel mai frumos bărbat pe care l-am întâlnit.
Henry!
- Iată-l, în sfârșit. - Bună!
- Sufletul meu pereche de la șase ani. - Bună!
Și era...
era un dobitoc.