Nézed még ezeket?
Remélem, nem.
Remélem, jobb dolgod is van.
Vagy valakid.
De mégis gyártom még őket. Miért?
Talán hogy olyasmi is legyen a napban,
ami nem a velem egyidősökről szól.
Az időskor olyan, mintha gyerek volnál.
Unalmas.
- Mikor ebédelünk? - Még három óra.
CLARE 6 ÉVES
Állítólag a gyerekkor varázslatos időszak.
De roppant szelektív a memóriánk.
Főleg a várakozásról szól.
Mikor lesz karácsony?
Az még messze van.
Gyerekkorodban mindenre várni kell.
- Játszunk? - Nem.
- Miért? - A személyiséged miatt.
Mark szerint személyiségem van!
Mindenkinek van, Clare.
- Beteg vagy? - Semmi bajom.
Csak le kell dőlnöm picit. Ennyi.
Azt hiszem, anya megint szomorú.
Semmi baja. Menj játszani!
Egy dolog rosszabb az ismeretlenre való várakozásnál.
Ha tudod, mire vársz. Elárulok valamit.
Senkinek nem szabadna találkoznia a lelki társával hatévesen.
Meséltem már erről a történetről,
de fontos, hogy ez nem egy időutazóról szól.
Hanem az időutazó feleségéről.
AZ IDŐUTAZÓ FELESÉGE
Mark! Mark, te vagy az?
Ez az én helyem!
Nem volna szabad itt lenned!
Szia, Clare!
Ki vagy?
Henry.
Henry?
Láttál dínókat?
Tisztán emlékszem rá.
Ahogy kinézett, ahogy beszélt.
A hihetetlen ember, aki azt állította, a jövőből érkezett.
Mindent tudni akartam róla.
A jövőben vannak gyerekeid?
Attól tartok, nincsenek.
Feleséged?
- Van. - Hogy hívják?
Vicces, de őt is Clare-nek.
- Mint engem. - Igen. Mint téged.
Ha egy ennyire különleges ember megjelenik az életedben,
az mást is von maga után.
Hiányt.
A hiányát, ami árnyékként ül a napjaidon.
El fogok tűnni.
- Komolyan? - Igen.
Tedd a ruháim egy dobozba, és tartsd őket szárazon!
- Mikor látlak legközelebb? - Hat nap múlva. Szeptember 29-én.
Hozz egy füzetet, és mondok dátumokat...
Holnap lesz, ha még egyet letépsz?
Nem, drágám. Dehogy.
Akkor mire jó?
SZEPTEMBER 24.
Nem téptél napot.
Letépheted, szívem.
SZEPTEMBER 25. VASÁRNAP
Akarod te?
SZEPTEMBER 26. HÉTFŐ
SZEPTEMBER 28. SZERDA
NAPÓRA EMLÉKKÖNYV
Ez a könyv üres.
Jegyzetfüzet.
Nekem adod?
SZEPTEMBER 28. SZERDA
SZEPTEMBER 29. CSÜTÖRTÖK
Szevasz, hétalvó!
- Jó, hogy hoztál füzetet. - Kérted.
Igen?
CLARE 6 ÉVES, HENRY 31
Jó öreg én! El ne felejtsem! Hol a kaja?
Milyen kaja?
Az időutazástól megéhezem. Még nem mondtam?
- Nem. - Akkor most mondom.
2000. október 12.
Hány van még?
Összesen 152.
Persze kettőt már letudtunk.
Fiatalabbnak nézel ki, mint múltkor.
2001. január 10.
Eleinte úgy tűnt, több Henry van.
Volt egy sötét hajú.
Ő volt a legviccesebb.
Miért kell dámáznunk? Van Nintendóm.
Nem játszhatok képernyőn.
Időutazom tőle.
CLARE 8 ÉVES, HENRY 32
Volt egy idősebb, őszülő Henry.
Apáskodó. Mindig megíratta velem a házit.
- Hiszel Istenben? - Semmiképp.
- Mert? - Nem tetszenek a melói.
CLARE 10 ÉVES, HENRY 36
Ez értelmetlen.
Ahogy a franciád is. Add ide!
És a szomorú.
A szomorú Henry.
- Mi a dátum? - 1999. augusztus 20.
- Hogyhogy nem tudod? - Most jöttem.
CLARE 11 ÉVES, HENRY 41
Öt perce még 2022. március 27. volt.
Esős reggel, pirítóst sütöttem.
De elmondtad, mikor jössz. Leírattad velem.
Attól még nem tudom, melyik nap jön.
- Mert? - Mert időutazó vagyok.
- És? - És...
Ez milyen kártya?
- Káró hetes. - Igen.
- És a következő? - Nem tudom.
- Nem a káró nyolcas? - Nem?
- Mert? - Mert összekeveredtek a lapok.
Pontosan. Időutazó vagyok.
Én is összekeveredem.
Megint?
Persze nem számított, mert mind ugyanaz a Henry volt.
Csak keverve.
Amúgy bejöhetsz a házba.
CLARE 12 ÉVES, HENRY 35
Kedves tőled, de 2008 előtt nem találkozhatok a családoddal.
Fogsz velük találkozni?
Igen. A jövőben.
- 2008-ban. - Mert?
Csak úgy. Találkozunk.
Én is ott leszek?
Hány éves leszek 2008-ban?
Nem tudom.
Pontosan nem.
- Húsz. - Ez gyors volt.
Öreg a 20.
Annyira nem.
De eléggé.
Nem vicces neked?
Mi?
Hogy Clare vagyok, és a feleséged is Clare-nek hívják.
Tudod, mit? Néha az.
Játszunk? Mit játsszunk?
Keverés nélkül nincs játék.
De ha kevertél, nem tudhatod a sorrendet.
Clare!
CLARE 13 ÉVES, HENRY 42
Henry!
Vicces volt.
Nem hallottam a lövéseket. Csak őt.
Henry!
Clare! Mit művelsz?
Kit lőttetek le?
Téged, majdnem!
Nem jöhetsz ki, mikor vadászom! Mondtam már.
Kit lőttetek le? Ki üvöltötte a nevem?
Senki sem üvöltötte a neved.
Édesem, csak álmodtál.
Figyelj!
Henry!
Clare!
- Mi a baj, kicsim? - Lelőttetek valakit!
- Lelőttetek egy férfit! - Hol van?
Nézd a vért!
- Milyen vért? - Véres volt.
Biztos csak képzelődtél.
Kicsit sem aggódsz?
Aggódni? Rettegek! Le fogod ütni a bástyám.
CLARE 13, HENRY 32
Lehetett egy idősebb éned.
Haldokolt a réten.
Lehet.
Látod? Erre nem számítottál.
Lehet, hogy valahol épp haldokolsz.
Nem, mert itt ülök, és veled beszélgetek.
Valamikor.
- Valamikor mindenki meghal. - Tudod, hogy értem.
Minden jövő egy falnál ér véget.
Ezért nem akarod tudni, mi jön,
mert falba futsz.
A feleséged nem aggódik érted?
De, persze.
Ahogy én is.
Fogjuk rá.
A feleséged, aki szintén Clare, a jövőben, ahol ismered a családom.
Igen.
- Néha eszembe jut egy hülyeség. - Milyen hülyeség?
Hogy ki a feleséged.
A házasságos hülyeség a legnagyobb hülyeség.
Szerintem engem vettél el.
Mit mond egy rendes ember?
Akkor nem sajnáltam, most már igen.
A jövendőbelije, 13 évesen.
A nő, akit ő már elcsábított,
most gyerekként néz rá, és faggatja, számára ki ő.
Egy rendes férfi mit mond?
Mit mond a gyereknek, akiből a jövőben
szeretett felesége lesz?
Nem vagyunk házasok a jövőben.
Ez nem így működik. Oké?
Ismerlek és ismerem a családod, de nem vagyunk házasok.
Oké.
Többet nem mondhatok. Nem jó ismerni
- a jövőt... - Mondom, oké!
Te jössz.
Egy rendes ember persze hazudik.
Kevés károsabb dolog van annál, ha tisztességes ember hazudik.
Persze, akkor ez még eszembe se jutott.
Volt egy láthatatlan barátom, és tündérmesében éltem.
A felnőttek a tündérmesét kedves kis semmiségnek tartják,
de elfelejtik, amit minden gyerek tud.
Hogy minden mesébe...
kell egy boszorkány.
Clare?
Te vagy az?
Nincs ruha. Hol vannak a ruháim?
Nincsenek a dobozban.
HENRY 32 ÉVES, CLARE 16
- Szia! - Helló!
Úgy nézel ki, mint...
- Egy 16 éves? - Igen.
Tizenhat. Ezt a szót kerestem.
- Nem láttál még 16 évesen? - Nem, csak... így még...
Hogy?
Hol vannak a ruháim, Clare?
Az apám ruhái.
Vissza kellett adnom őket.
- Úgyhogy hoztam újakat. - Az jó. Kösz.
Hol vannak? A...
- Az új ruhák? - Itt-ott elszórva.
- Elszórva? - Igen, elszórva.
Keresd meg őket!
- Clare, meztelen vagyok. - Láttalak már meztelenül.
Igen, de ez más.
- Jó. Miben más? - Idősebb vagy.
Vannak szabályok.
Nem szabad meztelenül látnod, ha elkezd tetszeni.
Jól van. Akkor dámázunk.
Ha leszedsz egyet, kapsz egy ruhadarabot.
Gyere!
És végeztünk.
Még sosem játszottál ilyen jól.
Kíméltelek. Még egy kör?
- Nem. Van egy jobb ötletem. - Nekem is.
- Nem akarok fagyit. - Lehűt.
- Nem akarok lehűlni. - Én akarom.
- Kéne szalvéta, ez így... - Tudom.
Szia, Jason!
- Cső, Ruth! Mi a helyzet? - Este találkozunk.
- Este, ugye? - Ott leszünk.
Seggarc nem lesz az utamban, ugye?
Barátaid?
Ismerem őket.
Húzás!
- Igen. - Tűnés!
BOCS, BULIZOM. CSÓK
HENRY 41 ÉVES
- Clare! - Helló!
- Hogy vagy? - Jól.
- Szia, Clare! - Szia!
HENRY 41 ÉVES, CLARE 16
Clare. Akit csak nézni szabad.
Jó a ruhád.
Nem neked öltöztem ki.
Gyere!
Pont időben.
- Mert? - Kockahasak. Több millió.
- Mit nézünk? - A medencét.
Fiúkkal teli medencét.
Úrég!
Tudom. Tavaly óta nem láttam.
Iszonyú jól néz ki.
Clare!
Mi a bajod?
- Ki mondta, hogy bajom van? - Nem vagy elég deviáns.
Ki volt az?
Az öreg.
Akivel fagyiztál.
Láttunk titeket.
BOCS, BULIZOM. CSÓK
- Nős? - Annak tűnik.
- Öregnek néz ki. - Ugyanaz.
Csak egy ismerős. Nem járunk.
- "Járni?" - Akkor kivel jársz?
Nem tudom. Még nem döntöttem el. Most jöttem.
Hová mész?
Clare!
Várj! Még nem mehetsz haza!
Nem megyek. Csak megmártózom a medencében.
Gyerünk, Jason! Még egyszer!
Jason kipattintotta magát.
Ha csak most tűnt fel, eddig rossz helyre néztél.
Ugorj!
Így is van!
Ha egy öreg, házas férfi után sóvárogsz,
tudod, hogy nem fog összejönni.
Henry?
Henry!
Clare?
- Clare, jól vagy? Itt vagyok! - Henry!
Clare!
HENRY 32 ÉVES
HENRY 32 ÉVES, CLARE 16
- Clare! Szia! - Szia!
Most kaptam ruhát.
Szuper. Kösz.
Hagylak felöltözni.
Volt...
Megtörtént már, hogy nem volt itt ruha?
Igen, volt ilyen.
- Ma kocsikázunk. - Kocsikázunk?
Megvan a jogsi.
- Nem félsz, hogy meglátnak? - Nincs itthon senki. Nem vagyok hülye.
Jól vagy?
- Clare! - Szállj be!
Addig nem, míg nem árulod el, mi történik.
Szállj be!
Oké.
Elég gyorsan megyünk.
Hol laksz?
- Nem mondhatok semmit a jövőről. - Nem a jövőről beszélek,
a jelenről. Valahol csak van egy másik Henry.
- Egy fiatalabb. - Ja.
Igen? Hol?
- Felesleges elmondanom. - Miért?
Jézus! Nem kell ilyen gyorsan mennünk.
Áruld el, miért nincs értelme
- elmondanod! - Előbb lassíts!
Áruld el, vagy beletaposok!
Piros!
Jézus!
Rossz utas vagy. Dolgozhatnál ezen.
- Lassítanál? - Gyerünk, mondd! Miért nem mondhatod el,
hol lakik a fiatalabb éned? Látni akarom. Talán kijönnénk.
- Korban közelebb is lenne. - Még nem találkozhatunk.
- Ki mondja? - A történelem.
- Nekem ez még nem történelem. - Nekem az,
és nem változtathatsz rajta! Lassíts!
Szóval, még nem találkozhatunk. Tudod, mit nem csinálhatok még?
Nem halhatok meg!
Úristen!
Láttalak idősebb korodban, te is engem. Nem ma fogunk meghalni.
- Lehetetlen. - Másokat megölhetsz!
Nyugi! Tudod, mit? Csukott szemmel is megy.
- Jézus! - Te akarsz vezetni? Jó.
Mi a bajod?
Végre megkérdezted!
Vérzik a kezed.
Magamtól. Látod? A saját körmöm.
- Mondtam, hogy rossz utas vagy. - Volt egy autóbalesetem.
- Rossz emlék. - Tudtad, hogy ma nem lesz.
Lesérülhettél volna! Vagy megölhettél volna valakit!
Kiirthattál volna egy családot, hogy aztán örökké ezzel élhess.
- Ne oktass ki! - Fogd be, és figyelj!
Bármi történik az életedben,
azt a te döntéseid befolyásolják.
A jövőről, fix vagy sem, te döntesz.
Te írod. Nem elrendelt úton haladsz.
Mindenről te döntesz.
Új rekord. Férfiasan elmagyaráztam az életed.
Hogy érted?
Majd megtudod.
Mikor?
A jövőben?
Amikor ismersz engem és a családom,
és van egy Clare nevű feleséged?
Nem vagyunk együtt a jövőben, Clare.
Jó.
Szóval...
Történt valami. Akarsz róla beszélni?
Tartóztattak már le?
Pucérkodom és kaját lopok, szóval igen, előfordult már.
De nem számít, mert ha le is csuknak,
idővel eltűnsz, igaz?
Általában már a rendőrautó hátsó üléséről, ja.
Vagyis bármit megúszhatsz, mikor visszautazol.
Lehet, de ez mindegy...
Van egy Jason nevű fiú.
Jason Everleigh. A sulimban. Sportoló.
Oké.
Mi van vele?
Öld meg nekem!
Miért?
Newberry könyvtár, ritkaságok.
Kit?
Nem. Várjon!
- Hogy hívják az új gyereket? - Henry DeTamble!
Helló! Szolgálatára.
HENRY 24 ÉVES
Helló! Keresnek?
Dühösnek tűnt a csaj?
- Nem csaj. - Szuper!
- Halló? - Én vagyok.
Remek.
Mennem kell érted? Dolgozom.
- Ne legyél egyedül ma este. - Mi?
Legyen alibid este nyolc és tíz közt.
- Megölsz valakit? - Nyolc és tíz közt, rendben?
HENRY 24 ÉS 32 ÉVES
- Meg akarsz ölni valakit. - Most leteszem.
- Kapd be! - Te is.
- Mikor árulod el, mit tett? - Nem akarok beszélni róla.
Elhiszed, hogy megérdemli?
Igen.
Honnan tudod, hogy ő az?
Hogy ő az igazi.
Nincsenek szívecskék meg virágok.
- Nem jöhetsz. - De, jövök.
Nem szól fanfár.
Nem jöhetsz. Neked is kell alibi.
Látni akarom.
De érted ölni tudna.
- Kesztyűtartó. - Tessék?
Kesztyűtartó.
Apámé.
Mit követett el ellened?
Paraszt.
Ja, hát...
Az én is voltam.
Nincs autó a felhajtón.
Egyedül van. Ellenőriztem.
Jövök!
Jézus, jövök már! Jól van!
Ki maga?
Oké, van mögöttem egy autó.
- Beszállsz szépen a csomagtartóba. - Mert?
Mert ha itt ölnélek meg, nehezebben úsznám meg,
és bajba kerülhetek.
Halló? Hallottál?
Hé! Fegyver?
Ébresztő!
Úristen! Lefröcskölsz!
Milyen ember pisál le valakit, ha fegyvert fognak rá? Mi van veled?
Húzd be a fejed! Becsukom. Húzd be, különben fájni fog!
- Meg fog ölni? - Ne akarj rontani a helyzeten!
- Lepisált! - Oké.
Legbénább gyilkosság.
Mi ez a zaj?
Semmi. Nem a kocsi. Furán vesz levegőt.
Nem hoztad az asztmapipáját?
- Mijét? - Asztmás.
- Pipát használ. Láttam. - És?
- Mit csinálsz? - Visszamegyünk érte.
Ne! Clare!
Nem! Clare, komolyan, ne!
Nem megyek. Kizárt!
Nem öljük meg.
Oké.
Bántani fogod, én pedig nézem, de nem öljük meg.
- Mit nevetsz? - Megölni? Eljöttünk az asztmapipájáért.
Egy párnát is bedobhatunk neki.
Viccesnek tartod?
Szerinted szórakozom?
Nem.
Tudni akarod, mit csinált?
Igen.
Úristen!
Jól vagy?
- Megerőszakolt? - Nem.
Nem, csak bántott.
A...
Elvitt a...
A kocsijával egy helyre, ahova mások is járnak.
Áruld el, mi történt!
Dühös lett.
És...
Azt mondta, nem fair, hogy meggondoltam magam,
- de eleve nem akartam. - Semmi baj.
- Nem mondtam, hogy akarom. - Semmi baj, tudom. Semmi baj.
Megégetett.
Mit csinált?
Cigarettával.
Baszd meg!
Azt mondtad, nem öljük meg.
- Nem. - Hazamész.
- Ezt rám bízod. - Nem öljük meg.
- Nem leszel... - Elég! Állj le! Ne!
Ez nem a te dühödről szól! Nem arról van szó.
Bántani fogjuk.
Nem megölni.
Nem erőszakolt meg.
Oké?
Oké.
Oké, bocsánat.
Persze hogy megerőszakolt.
Naná.
A kocsijában, ahol senki nem lát. Miért ne erőszakolt volna meg?
Sosem árultam el Henrynek az igazat.
Ha elmondom,
attól csak valóságosabb lett volna, és nem akartam, hogy az legyen.
ITT ÉPÜL! 2005 NELSON ALGREN GIMNÁZIUM
Gyerünk! Kifelé!
Szállj már ki! Gyerünk!
Nem ismered be, hogy egy rémmel feküdtél le először,
annak, akivel kellett volna.
Henry sosem tudta meg az igazságot.
Úgyhogy, mikor vele voltam, nem is volt az.
Ha ott volt, elfelejtettem.
Persze most már rég meghalt.
Már biztonságban vagyunk, Clare.
- Mit csinál velem? - Még nem tudom.
Clare, van ötleted?
Bakker!
Meg fog ölni?
Megölni?
Dohányzó asztmás vagy. Szükségtelen.
Mit gondolsz, Clare?
Dobhártyaszakadás?
Orrtörés?
Nem, az már megvolt.
És ha elvágnánk az Achilles-ínját? Többé nem focizna.
- Ne! Kérem, ne! Ne! - Ne könyörögj! Még élvezném.
Ki maga?
Clare barátja. Mint férfi a férfitól, vagy férfi egy "ki tudja, mitől" kérdem,
hogy tehetted ezt vele?
- Mit? - Tudom, mit csináltál, Jason.
- Mondd el neki az igazat! - Elmondta, és meg is mutatta.
A telefonját is? Mutattad neki?
Nem a kibaszott telefonról van szó!
Mutasd meg neki!
Olvassa el az üzeneteit, mielőtt hozzám érne! Olvassa el!
Ott az igazság. Amit SMS-ben írt.
Szórakoztunk, jól éreztük magunkat.
Írt is, még aznap este, meg másnap reggel,
és tudja, mit?
Hogy: "Kösz a csodás estét."
Azt mondta, csodás volt! Olvassa el az üzeneteit!
- Ne! - Ide!
Gyerünk, Clare!
Mutasd meg a telefonod! Mutasd meg az üzeneteid!
Töröltem őket.
Miért? Miért törölted?
Miért törölte őket?
Mert az a helyzet, hogy én nem.
És ha végzett velem,
ha befejezte, amit csinálni akart,
ha szétvert, a köntösöm zsebében találja a telefonom.
Én nem töröltem az üzeneteket!
Olvassa el, és meglátja!
Tényleg írtam.
- Féltem. - Tudom.
Nem akartam, hogy haragudjon rám.
- Értem. - Normalizálni próbáltam.
A fejemben. Normálissá tenni.
"Csodás este." Ezt mondta.
- Pontosan... - Nem számít, mit mondott!
Láttam a zúzódásait. Megégetted.
Jézus! Hol él? Hát nem érti? Ezt szereti!
Ezt szereti!
- Csodás estéje volt! - Nem.
Honnan tudhatná az apja random haverja?
- Bejön neki! - Tévedsz.
- Imádja! Ezt akarja! - Nem ezt akarja!
- Durván szereti! - Nem igaz! Sosem szerette!
- Honnan a faszból tudná? - Én vagyok a kibaszott férje!
Én...
Bakker, azt hiszem, megyek.
Ne most!
Nem tudom, miért, de erre szükséged lesz.
Szeretlek.
Bakker!
Nem akartam, hogy Jason asztmás rohamba haljon bele, megkötözve, félmeztelenül.
Vagyis de.
Csak nem az én felügyeletem alatt.
De egyedül sem akartam lenni vele.
Úgyhogy felhívtam a barátaimat.
Minden lányt elhívtam, akit ismertem.
HENRY 32 ÉVES
Hol voltál?
HENRY 32 ÉVES, CLARE 24
Mindig is érdekelt, mi ez a toll.
Tőled kaptam.
Mit csináltál vele?
Egy szabály volt.
Csak akkor jöhettél, ha bántott egy fiú.
Amíg vártam őket,
leírtam, mi történt Jasonnel aznap este,
Jasonre.
Elhívtam őket, hogy írják le saját történeteiket.
Sokáig voltunk ott.
Ő lett az első szobrom.
Aznap este rájöttem, hogy egy alkotás nem feltétlen lóg falon,
vagy áll posztamensen.
Néha a bosszúról szól.
Henryt már csak egyszer láttam a kertben.
HENRY 41 ÉVES, CLARE 18
De ez már egy másik történet.
Szia, Henry!
Két évre rá,
mikor már 14 éve ismertem életem szerelmét,
találkoztam vele először.
Sosem láttam még ilyen fiatalnak, fogalma sem volt, ki vagyok,
és a leggyönyörűbb férfi volt, akivel valaha találkoztam.
Henry!
- Végre itt volt. - Cső!
- Hatéves korom óta a lelki társam. - Helló!
És...
egy paraszt.