Da li još uvijek gledate ovo?
Nadam se da ne.
Nadam se da imate nešto bolje za raditi.
Ili nekoga.
Ali ja ih i dalje radim. Zašto?
Vjerojatno je to nešto da si ispunim dane,
što ne uključuje ljude mojih godina.
Biti star je kao i biti jako mlad.
Dosadno!
- Kada je ručak? - Tri sata do ručka.
CLARE IMA ŠEST GODINA.
Kažu da je djetinjstvo čarobno doba.
Ali ljudsko pamćenje tako je selektivno.
Uglavnom se radi samo o čekanju.
Kada je Božić?
Do Božića ima još puno.
Kada ste mali, čekate sve.
- Mogu li se igrati s tobom? - Ne.
- Zašto ne? - Zbog tvoje osobnosti.
Mama, Mark kaže da imam osobnost.
Svi imaju osobnost, Clare.
- Bolesna si? - Dobro sam.
Mamica samo treba malo prileći. To je sve.
Mislim da je mamica opet tužna.
Mama je dobro. Igraj se sa svojim igračkama.
Samo je jedna stvar gora od neznanja što čekaš,
a to je znanje, jer ću vam nešto reći.
Nitko ne bi trebao upoznati svoju srodnu dušu sa šest godina.
Već sam vam rekla dio te priče,
ali morate shvatiti da ovo nije priča o vremenskom putniku.
Ovo je priča o ženi vremenskog putnika.
Mark? Mark, jesi li to ti?
Ovo je moj mjesto.
Ne bi trebao dolaziti ovamo.
Bok, Clare.
Tko si ti?
Henry je.
Henry?
Jesi li vidio dinosaure?
Sjećam ga se tako jasno.
Kako je izgledao, kako je govorio.
Taj nemogući čovjek koji je rekao da dolazi iz budućnosti.
Htjela sam znati sve.
Imaš li djece u budućnosti?
Ne, bojim se da ne.
Imaš li ženu?
- Da. - Kako se zove?
Smiješno, zove se Clare.
- Kao ja. - Da. Kao ti.
Kada netko tako svijetao uđe u vaš život, ne shvaćate
da s njim dođe još nešto.
Odsutnost.
Njihova odsutnost, poput sjene nad vašim danima.
Nestat ću.
- Stvarno? - Stvarno.
Stavi mi odjeću u kutiju, da bude suha za drugi put.
- Kada ću te opet vidjeti? - Uskoro. Šest dana. 29. rujna.
Donesi bilježnicu. Dat ću ti popis datuma...
Može li, ako otrgneš još jednoga, to biti sutra?
Ne, srce. Naravno da ne.
Čemu onda služi?
24. RUJNA
Nisi promijenila kalendar.
Promijeni ga ti umjesto mene, dušo.
25. RUJNA, NEDJELJA
Hoćeš li ti?
26. RUJNA, PONEDJELJAK
28. RUJNA, SRIJEDA
SUNČANI SAT ROKOVNIK
Ova knjiga je prazna.
To je bilježnica.
Mogu li je dobiti?
28. RUJNA, SRIJEDA
29. RUJNA, ČETVRTAK
Hej, pospanko.
- Bravo što si donijela bilježnicu. - Ti si mi rekao.
Jesam li?
CLARE IMA 6, HENRY 31
Pametan stari ja. Moram se sjetiti to učiniti. Gdje je hrana?
Koja hrana?
Od putovanja vremenom ogladnim. Nisam ti to još rekao?
- Ne. - Pa, kažem ti sada.
12. listopada 2000.
Koliko ih još ima?
Ukupno 152.
Naravno, dva smo već odradili.
Izgledaš mlađe nego prošli put.
10. siječnja 2001.
Isprva se činilo da ima puno Henryja.
Bio je tu onaj tamne kose.
On je bio najzabavniji.
Moramo li igrati damu? Ja imam Nintendo.
Ne mogu igrati igre s ekranima.
Od njih putujem vremenom.
CLARE IMA 8, HENRY 32
Bio je tu stariji Henry, s prosijedom kosom.
On je bio poput tate. Uvijek me tjerao da pišem zadaću.
- Vjeruješ li u Boga? - Definitivno ne.
- Zašto ne? - Ne sviđa mi se njegovo djelo.
CLARE IMA 10, HENRY 36
To nema smisla.
Nema ni tvoj francuski. Evo.
I bio je tu onaj tužni.
Tužni Henry.
- Koji je datum? - 20. kolovoza 1999.
- Kako to da ne znaš? - Upravo sam stigao.
CLARE IMA 11, HENRY 41
Prije pet minuta, bio je 27. ožujak 2022.
Bilo je kišno jutro i radio sam tost.
Ali rekao si mi kada ćeš doći. Htio si da to zapišem.
Ne znači da znam koji datum dolazi po mene.
- Zašto ne? - Jer sam vremenski putnik.
- Pa? - Pa...
Koja je ovo karta?
- Sedmica karo. - Točno.
- Koja karta je sljedeća? - Ne znam.
- Nije osmica karo? - Ne?
- Zašto ne? - Jer su karte pomiješane.
Upravo tako. Vidiš, ja sam vremenski putnik.
I ja sam sav pomiješan.
Opet?
Naravno da nije imalo veze jer su svi oni bili isti Henry.
Samo pomiješani.
Možeš doći u kuću, znaš.
CLARE IMA 12, HENRY 35
Lijepo od tebe. Ali ne smijem upoznati tvoju obitelj do 2008.
Upoznat ćeš moju obitelj?
Da. U budućnosti.
- 2008. - Zašto?
Jednostavno je tako. Samo ih upoznam.
Jesam li ja tamo?
Koliko godina ja imam 2008.?
Ne znam.
Nisam siguran.
- Dvadeset. - To je bilo brzo.
Dvadeset je mnogo.
Ne, nije tako mnogo.
Dovoljno je.
Je li to tebi smiješno?
Što?
Ja se zovem Clare i tvoja žena zove se Clare.
Znaš što? Katkada može biti malo smiješno.
Jesi li za neku igru? Što želiš igrati?
Nema igre dok ne promiješaš karte.
Ali kada ih promiješaš, nikad ne znaš što dolazi.
Clare!
CLARE IMA 13, HENRY 42
Henry!
Bilo je smiješno.
Nisam čula pucnjeve. Samo njega.
Henry!
Clare! Što radiš?
U koga si pucao?
Umalo sam upucao tebe.
Znaš da ne smiješ dolaziti ovamo kada lovimo. Rekao sam ti.
U koga si pucao? Tko je viknuo moje ime?
Nitko nije viknuo tvoje ime.
Srce, sanjala si.
Sada slušaj.
Henry!
Henry?
Clare.
- Clare, što nije u redu, draga? - Nastrijelio si nekoga?
- Nastrijelio si čovjeka? - Pa, gdje je on?
Pogledaj krv.
- Koju krv? - Bilo je krvi.
Vjerojatno ti se učinilo.
Nisi nimalo zabrinut?
Zabrinut? Užasnut sam. Mislim da ćeš mi pojesti topa.
CLARE IMA 13, HENRY 32
Mogao je biti neki stariji ti.
Tamo vani na livadi, umirao je.
Mogao je.
Vidiš? Nisi to očekivala.
Možda si negdje tamo i umireš.
Pa nisam. Sjedim ovdje i razgovaram s tobom.
Negdje u vremenu.
- Svi umiru negdje u vremenu. - Znaš na što mislim.
Sve budućnosti negdje završavaju.
Zato ne želiš znati što dolazi
jer dolazi kraj.
Brine li tvoja žena za tebe?
Da, naravno.
Kao i ja.
Pa, nekako kao i ti.
Tvoja žena, koja se isto zove Clare, u budućnosti gdje poznaješ moju obitelj?
Da.
- Katkada imam glupu ideju. - Kako glupu?
O tome s kim si u braku.
Glupo oženjen je posebno glupo.
Mislim da si oženjen za mene.
Što kaže pristojan čovjek?
Tada ga nisam žalila, ali sada ga žalim.
Njegova buduća žena, u dobi od 13 godina.
Žena s kojom je već spavao i koju je oženio,
sada se s njim suočava kao dijete, zahtijeva znati tko je ona njemu.
Što kaže pristojan čovjek?
Što on kaže djetetu koje će postati žena koju on voli
o njihovoj zajedničkoj budućnosti?
Nismo u braku u budućnosti.
Tako to ne ide. U redu?
Znam tebe, znam tvoju obitelj, ali ti i ja nismo u braku.
U redu.
Ne mogu ti reći ništa drugo. Nije dobro znati
- ništa o budućnosti... - Rekla sam u redu.
Ti si na potezu.
Pošten čovjek laže, naravno.
Ima vrlo malo stvari na ovom svijetu koje su štetnije od laži poštenih ljudi.
Tada, naravno, nisam mislila o tome.
Imala sam nevidljivog prijatelja i živjela u bajci.
Odrasli smatraju bajke slatkim besmislicama,
ali zaboravljaju ono što sva djeca znaju.
U svaku bajku...
mora doći vještica.
Clare?
Clare, jesi li to ti?
Ovdje nema odjeće. Gdje je odjeća?
Pa, nije u kutiji.
HENRY IMA 32, CLARE IMA 16
- Bok. - O, pozdrav.
Izgledaš vrlo...
- Šesnaestogodišnje? - Da.
Šesnaestogodišnje. Tražio sam baš tu riječ.
- Nisi me još vidio sa 16? - Ne, jesam... samo izgledaš tako...
Tako što?
Gdje mi je odjeća, Clare?
O, bila je tatina.
Pa sam je morala vratiti.
- I donijela sam ti novu. - Sjajno. Hvala.
Gdje je?
- Nova odjeća? - Razbacana naokolo.
- Razbacana? - Da, razbacana.
Moraš je potražiti.
- Clare, gol sam. - Vidjela sam te golog puno puta.
Da, ali ovo je... Ovo je drukčije.
- Dobro, kako je drukčije? - Pa, sada si starija.
Postoje pravila.
Ne smiješ vidjeti nekoga golog čim počneš uživati u tome.
Dobro. Onda dama?
Svaki put kada pojedeš figuricu, dobivaš odjevni predmet.
Hajde.
I gotovi smo.
Nikad nisi tako dobro igrao.
Pa puštao sam ti. Još jednu partiju?
- Ne, imam bolju ideju. - I ja.
- Ne želim sladoled. - Ohladit će te.
- Ne želim se ohladiti. - Ja želim da se ohladiš.
- Trebat ću salvete, nisam dobra u... - Znam.
Bok, Jasone.
- Bok, Ruth. Što se događa? - Vidimo se večeras.
- Vidjet ću te večeras? - Doći ćemo.
Taj šupčina neće mi smetati večeras?
Tvoji prijatelji?
Poznajem ih.
Odlazi!
- O, da. - Odlazi!
OPROSTI, NA TULUMU SAM PUSA
HENRY IMA 41
- Clare. - Što je, ljudi?
- Kako ide? - Da, dobro sam.
- Bok, Clare. - Bok.
HENRY IMA 41, CLARE 16
Clare. Gospođica "gledaj, ali ne diraj".
Lijepa haljina.
Nije zbog tebe.
Dođi ovamo.
Baš si na vrijeme.
- Za što? - Trbušnjake. Milijune njih.
- Što gledamo? - Bazen.
Skupinu muškaraca.
O, moj Bože.
Znam. Nisam ga vidjela od prošle godine.
I izgleda dobro.
Clare.
Što nije u redu s tobom?
- Tko kaže da nešto nije u redu? - Nisi dovoljno devijantna.
Pa tko je on bio?
Onaj stari tip.
Onaj s kojim si jela sladoled.
Svi smo te vidjeli.
OPROSTI, NA TULUMU SAM PUSA
- Je li oženjen? - Izgleda oženjeno.
- Izgleda staro. - Ista stvar.
On je samo netko koga znam. Ne viđamo se.
- Viđate? - Pa s kim se onda viđaš?
Ne znam. Nisam još odlučila. Tek sam došla ovamo.
Kamo ideš?
Clare.
Čekaj. Ne možeš još ići kući.
Neću ići kući. Umočit ću nožni prst u bazen.
Hajde, Jasone. Još jednom.
Jason se malo razvio.
Ako si to tek primijetila, ne gledaš na pravim mjestima.
Skoči!
To!
Ako čezneš za nekim starim oženjenim tipom,
znaj da se to neće ostvariti.
Henry!
Clare!
- Clare, dobro si? Tu sam! - Henry!
Clare!
HENRY IMA 32 GODINE
HENRY IMA 32 GODINE, CLARE IMA 16
- Clare. Bok. - Bok.
Odjeća ovaj put.
Dobro. Hvala.
Pustit ću te da se obučeš.
Je li...?
Je li ti se to već dogodilo, ono bez odjeće?
Da, to mi se već dogodilo.
- Danas se idemo provozati. - Provozati?
Položila sam vozački.
- Ne brineš da će nas netko vidjeti? - Nema nikoga kod kuće. Nisam glupa.
Dobro si?
- Clare. - Upadaj.
Ne idem dok mi ne kažeš što se događa.
Upadaj.
U redu.
Prilično brzo.
Gdje živiš?
- Ne mogu ti reći ništa o budućnosti. - Ne, ne mislim u budućnosti.
Mislim sada. Sigurno postoji još jedan Henry.
- Mlađa verzija. - Da.
Da? Gdje?
- Nema ti smisla to govoriti. - Zašto ne?
Isuse. Stvarno ne trebamo ići tako brzo.
Reci mi zašto nema smisla
- da mi kažeš. - Ako usporiš.
Reci mi ili ću ubrzati.
Crveno!
Isuse Kriste!
Ti si nervozan suvozač. Trebao bi poraditi na tome.
- Hoćeš li, molim te, usporiti? - Hajde, objasni. Zašto nema smisla
reći mi gdje živi tvoja mlađa verzija? Želim upoznati juniora. Možda kliknemo.
- Moramo biti bliži po godinama. - Ne smiješ me još upoznati.
- Tko to kaže? - Povijest.
- Za mene to još nije povijest. - Za mene jest,
ne možeš to promijeniti. Hoćeš li usporiti?
Znači ne smijem te još upoznati? Znaš što još ne smijem?
Ne smijem umrijeti.
Isuse Kriste!
Vidjela sam starijeg tebe, ti si vidio stariju mene. Danas ne možemo umrijeti.
- To je nemoguće. - Možeš ubiti sve ostale.
Smiri se. Jer znaš što? Mogu ovo raditi sa zatvorenim očima.
- Isuse Kriste. - Želiš voziti? Dobro.
Koji je tebi vrag?
Bilo je vrijeme da pitaš, kvragu.
Ruke ti krvare.
Samonanesene. Vidiš? To su moji nokti.
- Kao što sam rekla, nervozan suvozač. - Imao sam nesreću.
- Imam loša sjećanja. - Danas neće biti nesreće pa...
Mogla si završiti nepokretna na godinu dana. Mogla si nekoga ubiti.
Mogla si pobiti neku obitelj i trebala bi živjeti s tim ostatak života.
- Ne drži mi prodike. - Začepi i slušaj!
Tvoj život, kakav god bio,
potpuno se sastoji od izbora koje doneseš.
Budućnost, fiksna ili ne, ono je što biraš.
Ti je određuješ. Ne ideš utabanim stazama.
Sve je još uvijek tvoja odluka.
Postavio sam novi rekord. Pametovanjem sam objasnio ostatak tvog života.
"Pametovanjem objasnio"?
Velika je šansa da ćeš saznati.
Kada?
Što, u budućnosti?
Kada budeš poznavao mene i cijelu moju obitelj
i budeš oženjen sa ženom s mojim imenom?
Mi nismo zajedno u budućnosti, Clare.
Dobro.
Pa...
Nešto se dogodilo. Želiš li razgovarati o tome?
Jesi li ikada bio uhićen?
Pokazujem se gol na javnim mjestima i kradem za hranu i, da, bio sam uhićen.
Nema veze jer ako te stave u ćeliju,
ti naposljetku samo nestaneš, zar ne?
Obično sa stražnjeg sjedala policijskog auta, ali, uglavnom, da.
Znači možeš se izvući iz svega kada se vratiš u vremenu.
Valjda, ali nije u tome stvar.
Postoji dečko po imenu Jason.
Jason Everleigh. U mojoj školi, sportaš.
U redu.
A što s Jasonom?
Trebaš ga ubiti.
Zašto?
Knjižnica Newberry, posebna zbirka.
Tko?
Ne, čekajte. Čekajte.
- Novi mali, kako se zove? - Henry DeTamble.
Bok. Na usluzi.
HENRY IMA 24 GODINE
Bok. Poziv za mene?
Je li zvučala ljuto?
- Nije ženska. - Sjajno.
- Halo? - Bok. Ja sam.
O, sjajno.
Trebam te pokupiti? Jer ja sam na poslu.
- Samo ne smiješ večeras biti sam. - Što?
Moraš imati alibi između 20.00 i 22.00 h večeras.
- Ubit ću nekoga? - Između 20.00 h i 22.00 h, jasno?
HENRY IMA 24 I 32
- Ubit ćeš nekoga. - Prekidam razgovor.
- Jebi se. - Jebi se i ti.
- Kad ćeš mi reći što je učinio? - Ne želim razgovarati o tome.
Možeš li samo prihvatiti da on to zaslužuje?
Da.
Kako znaš da je on?
Baš on.
Nije sjajno i bajno.
- Ne možeš ići. - Idem.
Nema glazbe u zraku.
Ne možeš doći. I ti ćeš trebati alibi.
Želim gledati.
To je kada je spreman ubiti za tebe.
- Pretinac za rukavice. - Što?
Pretinac za rukavice.
Od mog tate je.
Koga vraga ti je učinio?
Šupčina je.
Da, pa...
I ja sam bio šupčina.
Nema auta na prilazu.
Ne, sam je kod kuće. Provjerila sam.
Evo me.
Isuse, evo me. U redu.
Tko si ti?
U redu, iza mene je auto,
- i ti ćeš ući u prtljažnik. - Zašto?
Jer ako te ubijem ovdje, bit će mi teže izvući se
i mogu upasti u nevolje.
Halo? Čuo si me?
Halo? Pištolj?
Buđenje?
Isuse Kriste. Špricaš po meni.
Kakva osoba piša po nekome tko ga drži na nišanu? Što nije u redu s tobom?
Spusti glavu. Zatvorit ću prtljažnik. Spusti glavu ili će boljeti.
- Ubit ćeš me? - Da, ne pogoršavaj situaciju.
- Popišao se na mene. - Dobro?
Najgore ubojstvo ikad.
Kakav je to zvuk?
U redu je. To nije tvoj auto. On samo čudno diše.
Nisi uzeo njegov inhalator?
- Što njegovo? - Ja... Astmatičar je.
- On ima inhalator, vidjela sam ga. - Pa?
- Što radiš? - Moramo ići po njegov inhalator.
Ne, Clare.
Ne. Clare, ozbiljno, ne.
Neću to učiniti. Odbijam.
Nećemo ga ubiti.
U redu.
Ozlijedit ćeš ga i ja ću gledati, ali nećemo ga ubiti.
- Čemu se smiješ? - Ubiti ga? Išli smo mu po inhalator.
Počinjem misliti da mu možda treba baciti jastuk otraga.
Misliš da je to smiješno?
Misliš da je ovo šala?
Ne.
Želiš li znati što je učinio?
Da, želim.
Isuse Kriste.
Jesi li dobro?
- Je li te silovao? - Ne.
Ne, samo me povrijedio.
On...
Odveo me u svoj...
U svoj auto, ima jedno mjesto kamo idu ljudi.
Želim da mi kažeš što se dogodilo.
Naljutio se.
On...
Rekao je da nije fer prema njemu, to što mijenjam mišljenje,
- ali nisam rekla da hoću. - U redu je.
- Ne, ali nikad nisam rekla da hoću. - U redu je, znam. U redu je.
Opekao me.
Što?
Imao je cigaretu.
Jebiga!
U redu, rekla si da ga nećemo ubiti.
- Nećemo. - Ti ćeš ići kući.
- Prepusti to meni. - Nećemo ga ubiti.
- Ti nećeš biti dio... - Ne! Prestani! Nemoj!
Da se nisi usudio da to bude zato što si tako ljut, ne radi se o tome.
Ozlijedit ćemo ga.
Nećemo ga ubiti.
Nije me silovao.
U redu?
U redu.
U redu, žao mi je.
Naravno da me silovao.
Naravno da jest.
Bila sam u njegovom autu, nitko nije vidio. Zašto me ne bi silovao?
Nikad nisam Henryju rekla istinu.
Da sam mu rekla istinu,
sve bi postalo još stvarnije, a ja to nisam željela.
BUDUĆA LOKACIJA! 2005. SREDNJA ŠKOLA NELSON ALGREN
Hajde. Izađi.
Izađi, jebiga. Hajde.
Ne priznajete da je čudovište bilo prvi čovjek u vama,
kada govorite čovjeku koji je to trebao biti.
Henry nikad nije saznao istinu.
Pa kada sam bila s Henryjem, prestalo je biti istina.
Mogla sam to poništiti kada je on bio tamo.
Naravno, mrtav je već tako dugo.
Mislim da smo sada sigurni od njega.
- Što ćeš mi učiniti? - Nisam siguran.
Clare, imaš li ideja?
Jebiga.
Hoćeš li me ubiti?
Ubiti te?
Astmatičar si koji puši. Tko te treba ubiti?
Što misliš, Clare, hej?
Da mu razbijem bubnjiće?
Slomim mu nos?
Ne, njega je već jednom slomio.
A da mu odrežem Ahilove tetive? Ne bi više igrao nogomet.
- Ne. Molim te. Ne. - Ne moli. Mogao bih u tome uživati.
Tko si ti?
Clarein prijatelj, i pitam te kao muškarac muškarca, ili što god da si,
kako si joj to mogao učiniti?
- Što učiniti? - Znam što si učinio, Jasone.
- Reci mu istinu. - Rekla mi je i pokazala.
Pokazala ti je svoj mobitel? Pokazala si mu mobitel?
Ne radi se o njenom jebenom mobitelu!
Pokaži mu mobitel.
Pročitaj njene poruke. Prije nego što me takneš, pročitaj njene poruke.
To je istina, baš tamo. Ono što ona kaže u porukama.
Izašli smo i zabavili se.
I slala mi je poruke nakon toga, iste noći i ujutro
i znaš što je rekla?
Rekla je: "Hvala na sjajnoj noći."
To je rekla, sjajna noć! Pročitaj njene poruke.
- Ne. - Dođi ovamo.
Hajde, Clare.
Pokaži mu mobitel. Pokaži mu svoje poruke.
Izbrisala sam ih.
Zašto? Zašto si ih izbrisala?
Zašto bi ih izbrisala?
Jer ja ću ti nešto reći. Ja nisam.
I kada završiš tu sa mnom,
kada završiš raditi koga god vraga mi misliš napraviti,
kada me isprebijaš na mrtvo, mobitel mi je u džepu kućne haljine.
Ja nisam izbrisao one poruke!
Pročitaj ih pa vidi kako se osjećaš!
Poslala sam te poruke.
- Bila sam uplašena. - Znam.
Nisam htjela da bude ljut na mene.
- Razumijem. - Htjela sam da sve bude normalno.
U mojoj glavi. Normalno.
"Sjajna noć." To je ona rekla.
- Baš tim riječima... - Nije bitno što je rekla.
Vidio sam modrice. Opekao si je.
Isuse. Gdje si ti bio? Ne shvaćaš? Njoj se to sviđa.
Njoj se to sviđa.
- Imala je sjajnu noć! - Ne, nije.
Koga vraga bi ti znao o tome, nekakav krelac prijatelj njenog tate?
- Ona se pali na to. - Ne.
- Ona to voli. Ona to želi. - To ne želi!
- Ona voli grubo! - Ne i nikad nije!
- Kako bi dovraga ti to znao? - Je sam ja njen prokleti muž!
Ja...
Sranje, mislim da idem.
Ne, ne sada.
Ne znam zašto, ali mislim da ćeš ovo trebati.
Volim te.
O, sranje.
Nisam htjela da Jason umre od napada astme, vezan i polugol.
Pa, zapravo jesam.
Ali ne dok sam ja tu.
No, isto tako, nisam htjela biti sama s njim.
Pa sam pozvala svoje prijateljice.
Pozvala sam sve cure koje sam znala da navrate.
HENRY IMA 32
Kamo si otišao?
HENRY IMA 32, CLARE IMA 24
Uvijek sam se pitao zašto čuvaš staro nalivpero.
Ti si mi ga dao.
Što si učinila s njim?
Postavila sam pravilo.
Mogli ste doći samo ako vas je neki dečko ozlijedio.
Dok sam čekala da dođu,
napisala sam cijelu priču što se te noći dogodilo s Jasonom
na Jasonu.
Pozvala sam ih sve da dodaju svoje priče.
Bile smo tamo dugo.
On je postao moj prvi kip.
Shvatila sam te noći da umjetnost nije nešto što visi na zidu
ili stoji na postolju.
Katkada je to osveta.
Vidjela sam Henryja samo još jednom na našoj čistini.
HENRY IMA 41, CLARE 18
Ali to je druga priča.
Bok, Henry.
Dvije godine nakon toga,
nakon što sam poznavala ljubav svog života 14 godina,
prvi put sam ga srela.
Bio je mlađi nego što sam ga ikad vidjela, nije imao pojma tko sam,
i bio je najljepši muškarac koga sam ikad srela.
Henry.
- Napokon je bio tu. - Ej.
- Moja srodna duša od moje 6. godine. - Bok, pozdrav.
I on...
je bio šupčina.