‎UN SERIAL NETFLIX
‎PERSOANĂ DISPĂRUTĂ: SEO HA-YOON
‎Poliția a inițiat o anchetă ‎în jurul orei 7:00, când un cadavru
‎bănuit a fi ‎al elevei de liceu dispărută de două luni
‎a fost găsit ‎la barajul Mirim din Seongjin-dong.
‎Pentru identificarea victimei,
‎Serviciile Naționale de Criminalistică ‎au fost somate
‎să urgenteze ‎rezultatele probelor de ADN.
‎Vor să identifice ‎cauza morții prin autopsie.
‎- Bună! ‎- Ai verificat?
‎Nu vom ști sigur ‎până nu avem rezultatele testelor ADN,
‎dar dantura cadavrului corespunde ‎fișei dentare a lui Seo Ha-yoon.
‎Semne de omor?
‎Descompunerea e avansată, ‎așa că e greu de spus.
‎Vom afla cauza morții din autopsie.
‎Domnule!
‎Le-am găsit lângă parcul tematic.
‎Obiecte care au aparținut lui Seo Ha-yoon.
‎La naiba!
‎Cred că au venit pentru Seo Ha-yoon. ‎Au spus la știri că i-au găsit cadavrul.
‎- Da. ‎- Dar de ce ar veni aici?
‎E ceva de investigat la școală?
‎- Ce anume? ‎- Nu se poate…
‎- Ce? ‎- Ce?
‎Ce e?
‎Și Ha-na a fost în pericol de curând.
‎- Ha-na? ‎- Da.
‎Era să moară fiindcă magicianul ‎din parcul tematic a încercat s-o sugrume.
‎- Serios? ‎- Să mergem!
‎- Vorbești serios? ‎- Da.
‎Adu-mi fiica înapoi!
‎Adu-o înapoi pe fiica mea, imediat!
‎- Doamnă. ‎- Adu-o înapoi!
‎Calmați-vă, vă rog! O să vi se facă rău.
‎Nu…
‎Nu pot trăi fără fiica mea.
‎Cum să trăiesc fără ea?
‎Săraca mea Ha-yoon.
‎Ce aveți de gând?
‎- Doamnă. ‎- Ce aveți de gând?
‎Îmi pare foarte rău.
‎Dar am lucrat peste program, zile în șir ‎încercând s-o găsim pe Ha-yoon.
‎Și noi suntem furioși
‎și îndurerați.
‎Dar, după autopsie, ‎dacă găsim semne de omor,
‎vom investiga fiecare pistă
‎și vom prinde criminalul.
‎Ce rost au toate astea acum?
‎Te-am implorat.
‎Te-am implorat
‎s-o găsești
‎înainte să moară.
‎Înainte să…
‎Doamnă, vă rog, calmați-vă!
‎Doamnă, sunteți bine?
‎- Hei! ‎- Adu niște apă aici!
‎Doamnă, rămâneți trează!
‎- Am dovezi. ‎- Bine…
‎Dă-mi drumul!
‎- Domnule. ‎- Da?
‎- Vrea să facă o plângere de agresiune… ‎- Nu e asta!
‎- E tentativă de crimă! ‎- Crimă?
‎Uită-te la asta! ‎Ți se pare doar o agresiune?
‎Înțelegerea fenomenelor sociale ‎și a contextului lor cultural.
‎În cultura socială,
‎fenomenele sociale și al sistemului…
‎Istoria socială…
‎JI CHANG-WOOK
‎CHOI SUNG-EUN
‎HWANG IN-YOUP
‎REGIZOR: KIM SEONG-YOON
‎SUNETUL MAGIEI
‎ULTIMUL SPECTACOL
‎Domnule!
‎„Apoi tragi de manetă…”
‎Domnule, ești acolo?
‎Mi-am făcut griji. ‎Nu știam că există un loc secret ca ăsta.
‎Te caută poliția.
‎Trebuie să te ascunzi altundeva.
‎Bella a mea
‎este…
‎foarte bolnavă acum.
‎E foarte grav?
‎Ce s-a întâmplat?
‎A avut loc un mic accident.
‎E în ordine.
‎Atunci o voi duce la spital pentru moment. ‎Dar tu trebuie să pleci de aici…
‎Bella, ești bine?
‎Mă auzi?
‎Sunt aici.
‎Iartă-mă!
‎Îmi pare rău.
‎Când eram mică,
‎am cumpărat un pui de găină ‎cu o mie de woni din fața școlii.
‎Îmi amintesc că l-am botezat ‎și cum stăteam cu el.
‎S-a îmbolnăvit și a murit în scurt timp.
‎Dar eu, atunci…
‎eram doar un copil…
‎Ești bine?
‎…care avea voie ‎să-și exprime tristețea plângând.
‎- E în ordine. ‎- Așa cum face el acum.
‎Pare că a pierdut totul.
‎Domnule,
‎o duc mai întâi la spital.
‎- Nu, nu la spital. ‎- Ce?
‎Bella spune că nu vrea ‎să-și petreacă ultimele zile la spital.
‎Spune că nu se teme de moarte,
‎dar nu vrea să fie singură.
‎Nu-i așa?
‎O voi lăsa să facă ce vrea.
‎Domnule, despre ce vorbești…
‎Poliția va da buzna aici în orice clipă.
‎Poliția?
‎Da.
‎De ce mă caută poliția?
‎Te cred vinovat…
‎pentru jaful din ziua aceea ploioasă.
‎Și cred că te suspectează ‎și pentru alte chestii.
‎N-am nicio legătură cu asta.
‎Serios?
‎Da.
‎N-am niciun motiv să fug.
‎Și dacă…
‎nu te crede nimeni?
‎- Nimeni? ‎- Da.
‎Dacă nu te crede nimeni,
‎oricât ai spune că nu e adevărat? ‎Ce vei face atunci?
‎Dar tu?
‎Tu…
‎Nici tu nu mă crezi?
‎Spune-mi.
‎Nici tu nu mă crezi?
‎Domnule.
‎Vino aici! Pare să fie ceva aici.
‎Da, dle. Suntem ‎pe scena de la etajul întâi.
‎BUN VENIT ÎN TĂRÂMUL MAGIC
‎POLIȚIA
‎Ryu Min-hyuk?
‎Anchetăm cazuri de jaf, ‎agresiune și crimă.
‎Vino la secție cu noi!
‎Dă-mi drumul!
‎Ți-am spus, n-am motive să fug.
‎Nu va dura mult.
‎Ai dreptul să nu spui nimic.
‎Ai dreptul la un avocat.
‎Poți depune cererea de habeas corpus.
‎Nu puteți!
‎Domnișoară, ce faceți?
‎Na Il-deung din clasa mea a depus ‎mărturie că era cu el în seara aceea.
‎Aveți dovezi clare că el e făptașul?
‎Domnișoară.
‎Am inițiat ancheta ‎pentru că există destule suspiciuni.
‎Mincinosule!
‎Nu cumva ați decis deja că e vinovat?
‎I-ai ascultat doar pe cei
‎care nici nu l-au întâlnit ‎pe magician în parcul de distracții.
‎Mă înșel?
‎Ah-yi.
‎Ryu Min-hyuk.
‎Te arestăm pentru interogatoriu
‎pe baza temerilor de fugă, distrugere ‎de probe și a lipsei de confirmare
‎a informațiilor personale ‎și a unei adrese permanente.
‎Uite mandatul, conform procedurii. Bine?
‎- Nu. Nu, stai! ‎- Domnișoară!
‎Dacă nu te oprești, ‎te arestăm pentru obstrucționare.
‎Ah-yi!
‎Ajunge.
‎E de ajuns.
‎Ți-am spus că-s nevinovat.
‎Eu…
‎Am nevoie de cineva care să-mi spună
‎că nu e important ce spun alții
‎și de cineva care să mă creadă.
‎Da. Doar de asta am nevoie.
‎Domnule.
‎Și mă voi întoarce curând.
‎Prin urmare…
‎poți avea grijă
‎de Bella pentru mine între timp?
‎Nu am pe cine altcineva să rog.
‎Hei, domnișoară.
‎Ce fel de relație ai cu el?
‎Știi sigur cine e acel bărbat?
‎Vrei să-ți spun?
‎Nume: Ryu Min-hyuk.
‎Vârsta: 30. Născut în Seul. ‎A abandonat liceul.
‎Acum zece ani,
‎a dispărut fiind internat ‎într-un spital de boli mintale.
‎Acum trei ani, ‎a fost interogat de două ori ca suspect
‎în cazul dispariției ‎unui elev din Seongmi-dong.
‎În afară de asta, ‎a ajuns la secție din motive similare.
‎Cum ai încredere ‎să petreci atâta timp cu el?
‎Nu ți-e câtuși de puțin frică ‎după ce ai văzut ce a pățit colega ta?
‎Du-te acasă!
‎Ce fel de om e, de fapt? ‎Bărbatul pe care-l cunoști tu.
‎Din câte văd,
‎e doar un tip nebun.
‎Și deodată, brusc
‎m-a împins peste balustradă!
‎Era să moară fiindcă magicianul ‎din parcul tematic a încercat s-o sugrume.
‎POLIȚIA
‎În loc să-mi doresc să cred
‎Vreau să cred cu adevărat
‎Dar tot simt
‎Că mi-e frică
‎Nu, de fapt sunt
‎Lacomă
‎Dorința mea
‎De a zbura
‎E umbrită
‎De faptul că știu că nu voi putea
‎O fată prostuță
‎Care stă ghemuită undeva
‎Între a fi copil și a se maturiza
‎Fără îndoială
‎Mă faci fericită, dar
‎Poate că vreau ‎Să mă mai ascund puțin
‎Sub umbră
‎Magiei de vis
‎Îmi urăsc ezitarea
‎De a nu face un pas
‎În nicio direcție
‎Poate că vreau ‎Să uit pentru o scurtă vreme
‎Toate astea ‎Care sunt ca un vis, o minciună
‎Mă urăsc fiindcă mă codesc
‎Și nu pot lua
‎Nicio
‎Decizie
‎Ah-yi!
‎Unde e?
‎L-a luat poliția acum puțin timp.
‎Mă așteptam.
‎Adevărul se va afla curând.
‎Ofițerul mi-a spus ‎că i-au investigat trecutul.
‎Chiar o fi nebun?
‎Dacă e chiar…
‎o persoană periculoasă?
‎Ce-ți spune inima?
‎Nu știu.
‎Nu știu dacă mă tem că nu-l cred…
‎sau că îl cred,
‎și e posibil să mă înșel.
‎Fiindcă toată lumea spune că greșesc.
‎Nu mai sunt sigură.
‎Mă ai pe mine.
‎Tu îl crezi…
‎și eu la fel.
‎Nu e de ajuns?
‎Eu…
‎Am nevoie de cineva care să-mi spună
‎că nu e important ce spun alții
‎și de cineva care să mă creadă.
‎Da. Doar de asta am nevoie.
‎Da.
‎Trebuie să mă văd cu cineva.
‎Te-am contactat fiindcă m-am gândit ‎la ce mi-ai spus deunăzi.
‎Mersi că m-ai anunțat!
‎Voi încerca să găsesc o cale de a ajuta.
‎Dar de unde îl cunoști?
‎Suntem prieteni.
‎Am fost colegă de liceu cu Min-hyuk.
‎„Ryu Min-hyuk, vârstă: 30 de ani.”
‎Am auzit că a renunțat la școală.
‎Au trecut…
‎zece ani deja.
‎Min-hyuk era un copil genial.
‎RYU MIN-HYUK
‎Și copiii de la alte școli știau de el.
‎Din școala generală, ‎a fost mereu cel mai bun elev.
‎Era deștept și chipeș
‎și părinții lui erau profesori cunoscuți, ‎care apăreau des la televizor.
‎Și frații lui erau elevi remarcabili.
‎Cineva mi-a spus să-ți dau asta.
‎MIN JI-SOO
‎Spune că îi place mult de tine.
‎Nu vrei să știi cine e?
‎Vrei…
‎să-ți spun?
‎Nu, nu-mi spune!
‎De ce?
‎Spune-i că nu l-am acceptat, ‎fiindcă nu știam de la cine e.
‎Sper să nu fie prea dezamăgită.
‎Fandositule…
‎Ce vrei să faci pe viitor? ‎Ți-ai stabilit un scop?
‎Nu știu. Nu m-am gândit încă la așa ceva.
‎Atunci de ce înveți mereu așa de mult?
‎Îmi fac părinții fericiți ‎când am note bune.
‎Poftim?
‎Hei!
‎Glumești, nu?
‎Incredibil!
‎Era imaculat ca o foaie albă de hârtie.
‎Poate chiar era un magician adevărat, ‎având în vedere cum amintirea
‎de a fi respinsă de prima mea iubire ‎a rămas atât de frumoasă în mintea mea.
‎Oricum, după primul an,
‎am nimerit din nou, ‎în aceeași clasă în anul trei.
‎Dar deja, atunci, Min-hyuk se schimbase.
‎Min-hyuk.
‎Min-hyuk!
‎- Da. Bună! ‎- Suntem iarăși în aceeași clasă!
‎Și, dintr-un anume motiv, ‎începuseră să-i scadă și notele.
‎Hei!
‎- Min-hyuk! ‎- Min-hyuk!
‎Ryu Min-hyuk.
‎Plus… la pătrat plus, plus…
‎Suferi de stres ‎și malnutriție! Nu mai studia.
‎…la puterea patru…
‎Hei! Ce ai pățit?
‎Dă-mi-o înapoi!
‎Unde vrei să ajungi ‎de înveți atât de mult?
‎- Vreau doar să am rezultate bune. ‎- Deja te descurci grozav.
‎Cu notele tale, poți face orice, ‎facultatea de medicină, de drept!
‎Nu, tot nu e suficient.
‎Nu sunt ca fratele și sora mea.
‎Nu înțeleg întrebările.
‎Chiar nu vreau…
‎să-mi dezamăgesc părinții.
‎Min-hyuk…
‎Lasă-i pe părinții tăi
‎și ocupă-te de tine acum!
‎Un băiat genial ‎dintr-o familie de profesori iluștri
‎Poate lui Min-hyuk, ‎acel ambalaj impresionant
‎i se părea o închisoare invizibilă.
‎Apoi, într-o zi,
‎cu câteva zile ‎înainte de simularea de BAC.
‎Ce drăguț!
‎- Hei! ‎- Nu!
‎- Min-hyuk! ‎- Hei!
‎Ce faci?
‎Du-te înapoi, Ryu Min-hyuk!
‎Ce vrei să faci?
‎Dă-te înapoi!
‎Min-hyuk!
‎Ce faci? Coboară de acolo!
‎Min-hyuk!
‎Min-hyuk, te rog! Coboară de acolo!
‎Haide, te rog!
‎Te rog, coboară de acolo, Min-hyuk!
‎Hai, te rog!
‎Min-hyuk!
‎Min-hyuk, coboară de acolo!
‎Nu, oprește-te! Min-hyuk!
‎A fost dus la spital imediat
‎și a fost ultima oară când l-am văzut.
‎Din fericire, ‎au reușit să-i salveze viața…
‎dar am auzit că urma un tratament
‎la un spital de psihiatrie și se vindeca.
‎Și apoi l-ai văzut recent?
‎Da.
‎Ne-am întâlnit întâmplător după zece ani.
‎Am fost șocată la început.
‎Puștiul care era ‎mereu preocupat de realitate e magician?
‎Într-un fel,
‎mi s-a părut ‎că i se potrivește lui Ryu Min-hyuk.
‎Dar
‎Min-hyuk nu e capabil să comită
‎jafuri, crime, ‎lucruri oribile de genul ăsta.
‎Tot nu mărturisești?
‎Nu o cunoști pe Seo Ha-yoon?
‎Hai să luăm o pauză!
‎În parcul tematic, am găsit ‎un cuțit cu amprentele lui Ryu Min-hyuk.
‎Se potrivește ca mărime și formă, ‎cu arma descrisă de victima jafului.
‎Și uită-te la filmarea asta!
‎Baek Ha-na ne-a adus-o.
‎S-a produs ‎o luptă fizică în spatele scenei.
‎Cred
‎că a folosit cuțitul ăsta și aici.
‎Spuneai de niște urme de sânge ‎găsite acolo. Au sosit analizele?
‎Am găsit ADN de la două persoane.
‎Unul e a lui Ryu Min-hyuk
‎iar celălalt…
‎nu știm încă.
‎Dar
‎bărbatul ăsta
‎crezi că e mort?
‎Sau trăiește, dar nu a depus plângere?
‎N-am crezut că Min-hyuk e nebun. ‎Nici atunci, nici acum.
‎Privind în urmă,
‎pe atunci, Min-hyuk…
‎striga după ajutor.
‎Dar nu l-a auzit nimeni.
‎Vreau să te rog ceva.
‎Bine.
‎Cum ai ajuns ieri pe deal?
‎Ai strigat după ajutor. În mintea ta.
‎Cred că nu voia să devină adult.
‎Ura și se temea să devină adult
‎ca părinții și profesorii lui,
‎despre care toți spuneau că sunt minunați,
‎Să devină ca adulții care l-au îngrădit.
‎Poate…
‎că de asta a vrut să rămână un copil.
‎Ca un copil care…
‎chiar crede în magie.
‎MAMA
‎Da, bună!
‎Da, exact.
‎Poftim?
‎Nu. Nici vorbă.
‎Mă scuzați…
‎A dispărut în timp ce era interogat ‎la secția de poliție.
‎Ce?
‎- Ești bine? ‎- Da.
‎- Vrei să te odihnești? ‎- Nu, sunt bine.
‎Deci Ah-yi e numele tău.
‎Asta înseamnă că vei fi copil ‎chiar și când vei crește mare.
‎Nu spun să faci doar ce vrei.
‎Ar trebui să faci ce vrei
‎în egală măsură cu ce nu vrei să faci.
‎Sunt un magician adevărat.
‎Spune-mi.
‎Nici tu nu mă crezi?
‎Cred că Min-hyuk
‎n-a vrut să devină adult.
‎N-a avut de ales.
‎La un moment dat,
‎lumea a devenit un loc ‎în care cei ca tine nu pot trăi.
‎Căci dacă nu ‎întrunești standardele,
‎ești tratat ca un ratat.
‎Asta am crezut și eu la început.
‎Că îți trăiești viața fugind,
‎fiindcă nu te-ai adaptat la realitate.
‎Dar știi ce?
‎Cred că acum înțeleg.
‎De când e lumea un loc
‎în care și visele ‎trebuie să întrunească un standard?
‎De ce fel de calități ai nevoie ‎pentru a deveni un adult respectat?
‎Trebuie doar să fiu eu.
‎Și atunci de ce ne străduim ‎atât de mult să respectăm normele
‎oamenilor obișnuiți?
‎De ce nu încerci mai întâi în parc?
‎Eu o să-mi iau ghiozdanul de la școală ‎și îl caut și prin alte locuri.
‎Bine. Sigur.
‎Domnule.
‎Mi-e dor de tine.
‎Unde ești?
‎LICEUL SEWOON
‎Am luat-o de pe internet.
‎- Ce zici? Îmi vine bine? ‎- E ridicol.
‎Scoate-o de pe tine, idiotule! ‎De ce ai da bani pe așa ceva?
‎Un criminal ‎cu pălăria unui magician. Vezi?
‎- E foarte tare! ‎- Mă rog.
‎Frate.
‎Dacă știam, vizitam și eu ‎parcul tematic înainte să fie arestat.
‎Sunt curios, totuși.
‎- O știi pe Yoon Ah-yi, din clasa unu. ‎- Da.
‎O ardea mereu în parcul ăla.
‎- Bine. ‎- Oare din ce motiv?
‎Poate și ea e o depravată.
‎Cine te-ar recunoaște, ‎îmbrăcat așa în ploaie?
‎Nimeni n-ar ști, poți face orice. Uite…
‎Crezi
‎în magie?
‎Gândește înainte să vorbești, nemernicule!
‎Na Il-deung, ai înnebunit?
‎Ești un rahat.
‎- Ticălosule! ‎- Haide!
‎Termină! Hei! Ajunge!
‎POLIȚIA
‎Ryu Min-hyuk!
‎Hei, Ryu Min-hyuk!
‎Ce faci acum?
‎De ce îți îngreunezi inutil situația?
‎Dacă nu cooperezi, ‎va crește lista acuzațiilor împotriva ta.
‎Să cooperez?
‎Cât ar trebui să mai cooperez?
‎Ți-am spus totul.
‎Se va termina ‎doar dacă recunosc ceva ce n-am făcut?
‎Haide! Să facem asta pe calea ușoară!
‎Tratamentul medical pe care l-ai urmat,
‎poate fi considerat ‎o circumstanță atenuantă.
‎Spitale de psihiatrie, închisori…
‎Vreau să zic
‎că n-are rost ‎să mă închideți în astfel de locuri.
‎Fiindcă…
‎arta evadării…
‎e specialitatea mea.
‎Am luat legătura cu familia ta.
‎Sunt perfect dispuși să-ți plătească
‎un avocat ‎și tratamentul medical.
‎Tratament?
‎Ce facem?
‎Luați-l cu forța.
‎Bine.
‎Stai liniștit
‎și vino cu noi la secție!
‎Domnule!
‎Hei, domnișoară!
‎Am nevoie de o secundă.
‎Trebuie să-i spun ceva.
‎În trecut, atunci, ‎Min-hyuk striga după ajutor.
‎Dar nu l-a auzit nimeni.
‎Și tu? Nici tu nu mă crezi?
‎Ce naiba e asta?
‎Nu e zăpadă?
‎Dar suntem în interior.
‎Cretin nenorocit!
‎Ești un ticălos țăcănit!
‎Nu știi nimic.
‎- Așa că taci! ‎- La naiba!
‎Dementul dracului!
‎Și tu ce știi?
‎- Hei! ‎- Ce știi tu, psihopatule?
‎Cine te crezi?
‎- Ajunge! ‎- Nenorocitule!
‎- Gata! ‎- Dă-mi drumul!
‎Dă-mi drumul! Nenorocitule!
‎- Hei! ‎- Dă-mi drumul, ticălosule!
‎- O să ne vadă cineva! ‎- La naiba!
‎- Oprește-te! ‎- Ce nemernic!
‎Ce tot zice nenorocitul ăla?
‎Spune că magicianul a fost înscenat.
‎Ce erou de căcat!
‎- Încetează, omule! ‎- Dă-mi drumul!
‎E ridicol!
‎De unde vine?
‎Nu e nimeni acolo sus.
‎Nu cred că tu ai venit la mine
‎Tu așteptai și eu te-am observat
‎Și a fost ceva de magie apropiat
‎Să mă faci să cred din nou în lume
‎Când m-am prefăcut că renunț ‎Că am cedat
‎Erau cuvinte ‎La vârful picioarelor mele
‎Poate, doar poate
‎Mi s-ar putea întâmpla ceva incredibil
‎Poate
‎Câteva coincidențe
‎Care se lăsau așteptate
‎Disperarea
‎Se transformă în sunete
‎Care călătoresc departe și revin
‎Ca să ne înveselească ziua
‎Încă o dată
‎Speranțele disperate
‎Prind formă
‎Și când le țin strâns în mâini
‎Lumea, din nou
‎E de partea mea
‎Speranțele disperate
‎Se transformă în vânt
‎Și când acesta va sufla
‎Și când acesta va bate
‎- În brațele mele ‎- Cât se poate de aproape
‎Simt
‎Că nu sunt singur
‎Mă văd
‎Am crescut atât de mult
‎Domnule.
‎Ești un magician adevărat.
‎Fiindcă m-ai făcut…
‎să cred în magie.
‎Mulțumesc!
‎Mi-ai ajutat
‎magia să învingă.
‎Poftim!
‎Ăsta e
‎darul meu pentru tine.
‎Dacă pui asta pe cap și reciți vraja,
‎orice gând ai,
‎în mod sigur,
‎va deveni realitate.
‎Ryu Min-hyuk.
‎Să mergem acum!
‎Magia lui
‎n-a reușit ‎să-mi facă necazurile să dispară,
‎dar acum cunosc
‎puterea magiei pe care mi-a arătat-o.
‎Stai așa!
‎Domnule.
‎Crezi…
‎în magie?
‎Magia nu creează miracole,
‎dar îți permite să le descoperi.
‎Iată
‎vraja mea!
‎Unde a dispărut?
‎- Ce faceți? Căutați-l! ‎- Da.
‎Cum ar trebui să ne trăim viața?
‎Mulți adulți ar da multe răspunsuri.
‎Cum ar răspunde un copil imatur ‎la întrebarea asta?
‎Răspunsul lui…
‎ar fi greșit?
‎BELLA ‎SPERĂM CĂ NU EȘTI STINGHERĂ ACOLO SUS
‎La puțin timp ‎după dispariția magicianului,
‎Bella ne-a părăsit și ea.
‎Eu și Yoo-yi i-am fost alături ‎în fiecare secundă, până la ultima.
‎Pentru Bella, care se temea mai mult ‎de singurătate decât de moarte.
‎- Ce e? ‎- Domnule.
‎Uitați-vă la asta!
‎Nu e ‎din ziua dispariției lui Ryu Min-hyuk,
‎dar am parcurs înregistrările camerelor ‎din zona parcului și am găsit ceva ciudat.
‎Parcul de distracții ‎a fost neglijat de ceva vreme,
‎așa că știți ‎că niciuna dintre camere nu funcționează.
‎Dar, totuși,
‎o cameră a înregistrat ceva
‎timp de cinci minute acum două luni.
‎Haide! De câte ori trebuie să-ți spun?
‎Nu am fost eu.
‎La naiba, drăcia asta e penibilă.
‎Uită-te la filmare mai întâi
‎și vorbim după aia.
‎Ce-i asta?
‎ACUM DOUĂ LUNI
‎Ce făceai?
‎De asta nu angajez liceeni. ‎Mereu mă fură pe la spate.
‎Hei!
‎Ți-am dat slujba asta ‎fiindcă te-am compătimit.
‎Abia ai început și furi deja bani?
‎Iei țigări?
‎- N-am să mai… ‎- Pricăjita dracului!
‎Ce?
‎Ce facem acum? Să mergem la poliție?
‎Nu, domnule, ‎îmi pare rău! Nu mai fac asta.
‎- Iertați-mă, vă rog! ‎- Minți!
‎Cum să te mai cred?
‎Scorpie mică!
‎Domnule, îmi cer scuze. ‎Jur că n-o s-o mai fac niciodată.
‎Iertați-mă de data asta. Vă rog?
‎Nu mai fac.
‎Dacă te iert de data asta,
‎o să fii cuminte?
‎Da. O să muncesc din greu.
‎Vă rog, mai dați-mi o șansă!
‎Cum?
‎Cât de mult vei munci?
‎Spune-mi!
‎Cum o să fii cuminte?
‎Ai greșit, nu?
‎Dacă îți trebuiau bani, ‎trebuia să-mi spui direct.
‎Nu poți să faci chestii din astea…
‎Ce?
‎Ce nai…
‎Cât de mult vei…
‎Suntem chit? ‎Cu banii și țigările pe care le-am luat?
‎Vino încoace!
‎Așa e. Sunt minoră. ‎Te-am lăsat să scapi prea ieftin?
‎Ar trebui să-mi mai dai un milion de woni.
‎- Hei! ‎- Stai pe loc sau o postez imediat!
‎Mi-e scârbă să te privesc.
‎Ce dracu' e aici?
‎Iau banii și ne întâlnim.
‎Vino la parcul de distracții ‎de pe deal într-o oră și adu-ți telefonul!
‎- Parcul tematic abandonat? ‎- Da.
‎Sau ai vrea ‎să facem schimbul în văzul tuturor?
‎Nu? Hei!
‎Nu-mi permit să mă mai duci de nas.
‎La naiba.
‎Unde e?
‎Te întreb din nou, dle Kim Doo-sik.
‎Recunoști că ai ucis-o ‎pe Seo Ha-yoon și i-ai aruncat cadavrul?
‎- Nu, eu o… ‎- Stai jos!
‎Nu. Ascultați!
‎A furat de la mine, ‎așa că am vrut să-i dau o lecție.
‎Doar să o sperii puțin.
‎Nu există nicio dovadă că am ucis-o!
‎I-ai pus amprentele ‎lui Ryu Min-hyuk pe cuțitul crimei
‎și l-ai îngropat ‎aproape de parcul de distracții!
‎Nu prea adânc. Puțină țărână peste. ‎Ca să-l găsească poliția ușor.
‎Am găsit asta în subsolul casei tale.
‎Ce?
‎Te rog, cruță-mi viața!
‎Te rog!
‎Îmbrăcat așa, ai comis jaf, ‎crimă și ai dirtus corpul victimei.
‎Ai visat la crima perfectă, ‎ca prin magie, nu-i așa, ticălosule?
‎Nu…
‎- Băga-mi-aș… ‎- Pune-i cătușele!
‎La naiba!
‎- Stai! ‎- Ia loc, ticălosule!
‎- Jigodie! ‎- Nu!
‎Nu mișca!
‎N-am ucis-o pe Seo Ha-yoon!
‎N-am făcut-o, nenorociților!
‎Futu-i! Ce naiba!
‎N-am fost eu, nemernicilor!
‎VIZITE LA DREAPTA ‎PARCARE
‎Vrei să declari ceva?
‎Da.
‎Vreau să depun plângere oficială.
‎Proprietarul magazinului
‎m-a hărțuit sexual și m-a amenințat.
‎Credeam că asta
‎mă va mai ridica în ochii ‎persoanei care m-a ajutat.
‎Mai important,
‎e corect ca persoana ‎care a comis crima să fie pedepsită.
‎Sigur că da.
‎O clipă cât să chem pe cineva ‎de la secția pentru femei și minori.
‎Te rog, trimite-l pe Soo-ah aici!
‎Domnișoară.
‎Pot să te întreb ceva?
‎Da.
‎Acum vreo două luni,
‎seara târziu, pe 11 martie, mai exact,
‎s-a întâmplat ceva ciudat ‎în parcul de distracții.
‎Ce s-a întâmplat?
‎Ideea e
‎că camera de securitate, ‎stricată de ani de zile,
‎a început brusc ‎să funcționeze timp de patru minute.
‎Înregistrarea aia
‎e plină de lumini ‎strălucitoare și colorate.
‎Nu ne dăm seama ‎ce s-a întâmplat în parc.
‎Erai cumva acolo în noaptea aia?
‎Sau te poți gândi la ceva?
‎Păi…
‎Nu prea știu…
‎Sigur că nici tu nu știi. E în regulă.
‎Așteaptă aici!
‎Martie…
‎MAI-APRILIE
‎Pe 11 martie.
‎La câteva zile ‎după ce a început semestrul.
‎Noaptea târziu?
‎Iată
‎vraja mea!
‎Hei, Na Il-deung!
‎Chiar trebuie să faci asta?
‎CERERE DE RETRAGERE
‎Ai dat-o în bară la un test…
‎Trebuie să fii puternic, ‎mai ales când ești la pământ.
‎Știi,
‎incidentul ăla recent ‎s-a terminat cu bine grație tatălui tău
‎și vei intra la o facultate bună ‎în ritmul ăsta.
‎De ce alegi deodată calea grea?
‎Vreau să încerc și drumul ăla.
‎Poftim?
‎Nu știam înainte,
‎că florile ‎nu pot înflori prin asfaltul uniform,
‎ci din țărâna denivelată.
‎Vă mulțumesc pentru tot!
‎Hei, Il-deung!
‎Na Il-deung?
‎Ultimele zile de primăvară, ‎când a nins prin magie,
‎iar eu începusem încet
‎să devin un adult.
‎Domnule.
‎Ești bine?
‎E deja iarnă iar.
‎E foarte frig afară.
‎- Sper că n-ai răcit. ‎- Du-bu.
‎Poftim!
‎Îți amintești de sora mea mai mică, nu? ‎Yoo-yi va merge curând la gimnaziu.
‎Kko-mi. Ai făcut doar unul azi?
‎Vezi să faci două mâine!
‎Trezește-te și mănâncă! ‎Soarele a răsărit de mult.
‎Ce student are atâtea slujbe part-time
‎în loc să studieze?
‎E foarte pisăloagă.
‎Crede că ea e sora mai mare acum.
‎Mamă!
‎Arată bine.
‎- Tu ai făcut toate astea? ‎- Dacă nu eu, atunci cine?
‎A meritat totuși să te fac mare.
‎E tata.
‎Bună, tată!
‎Da, suntem bine.
‎Cum e acolo? E frig?
‎Tată. Poți veni acasă în weekend?
‎Tata s-a angajat la țară anul trecut ‎și vine acasă în fiecare weekend.
‎Ți-o dau pe Yoo-yi.
‎Mai avem multe datorii,
‎dar îl ajut și eu, ‎așa că le plătim încet, încet.
‎Lumea s-a schimbat mult.
‎Dar parcul de distracții ‎și scena de spectacol sunt încă aici,
‎înghețate în timp.
‎Nu la fel de des ca înainte, ‎dar mai scriu scrisori când pot.
‎Îi scriu mamei mele, lui Bella și…
‎ție.
‎Nu pot scrie nicio adresă pe ele,
‎dar le primești pe toate, nu?
‎Fiindcă asta e o cutie poștală magică.
‎Domnule.
‎Așa trăiesc eu acum.
‎Simt că am devenit un adult plictisitor.
‎Poftă bună!
‎- Bună! ‎- Ah-yi! Mult trafic, nu?
‎- Scuze că am întârziat. ‎- E în regulă.
‎Masa cu aniversarea e C1. ‎Poți să te instalezi.
‎Bine, o pregătesc repede.
‎Poftim cadoul! La mulți ani!
‎Mulțumesc!
‎Salut!
‎- Bună! ‎- E fata-magician!
‎Fata-magician!
‎Ți-a plăcut mâncarea?
‎- Da! ‎- Da!
‎Atunci, îți voi arăta ‎un truc magic foarte tare.
‎Ești gata?
‎Uite un trandafir.
‎Mi-am dat seama după ce ai plecat.
‎Nu pot deveni ‎un magician pentru toată lumea,
‎dar pot deveni un magician ‎pentru cel puțin o persoană.
‎Îi dau asta micuțului meu prieten.
‎Mulțumesc!
‎Și fluturele…
‎A dispărut!
‎Mamă! Cum a ajuns aici?
‎Acest fluture de aici
‎e un fluture care aduce fericire.
‎Știi, voi continua să încerc.
‎să devin un adult bun
‎care face mici miracole pentru oameni
‎așa cum mi-ai făcut tu mie.
‎Curioasă să vezi ce te așteaptă?
‎Da.
‎Așa că laudă-mă puțin, bine?
‎Să te întreb ceva.
‎Spune-mi că fac bine.
‎Că voi continua să fac bine.
‎Crezi…
‎- …în ‎- în
‎…magie?
‎Când erai copil ‎Aripile visurilor tale se deschideau
‎Și inima ta ‎Deborda de entuziasm
‎Dar de ce
‎Visurile tale se grăbesc acum ‎Spre linia de sosire?
‎Și vor să se spulbere?
‎Cu cât rezist mai mult
‎Spunând că e o prostie
‎Cu atât chemarea e mai puternică
‎Ți-a tresărit deja inima
‎Fă-ți propria fantezie!
‎Trezește-ți speranțele ponosite!
‎Pe care le-ai mototolit și le-ai dosit
‎Cu sinceritate
‎Când cred în mine
‎Descopăr, în sfârșit
‎Secretele magiei
‎Dacă ieși din tipar
‎Cuvântul „destin” ți se pare bizar
‎Există o lume
‎Doar a ta acolo undeva
‎Fă-ți propria fantezie!
‎Trezește-ți speranțele ponosite!
‎Pe care le-ai mototolit și le-ai dosit
‎Cu sinceritate
‎Când cred în mine
‎Descopăr, în sfârșit
‎Că fiecare secundă e de fapt…
‎Fă-ți propria fantezie!
‎Trezește-ți speranțele ponosite!
‎Pe care le-ai mototolit și le-ai dosit
‎Cu sinceritate
‎Când cred în mine
‎Descopăr, în sfârșit
‎Că fiecare secundă e…
‎Fă-ți propria melodie!
‎Vreau să-ți aud propriul cântec
‎Nu al altcuiva
‎Cu sinceritate
‎Când cred în mine
‎Descopăr, în sfârșit
‎Că fiecare secundă e de fapt…
‎O fantezie
‎La revedere tuturor!
‎Pe curând!
‎La revedere!
‎SFÂRȘIT
‎Subtitrarea: Adina Chirica