СЕРІАЛ NETFLIX
ЗВУК МАГІЇ
ПРОКЛЯТТЯ АСФАЛЬТУ
Я справжній.
Я справжній маг.
ДОТРИМУЙТЕСЯ ТИШІ 117 — ГАРЯЧА ЛІНІЯ
Подивилася?
Шкода, що батарея розрядилася в найважливіший момент.
Що, по-твоєму, там сталося?
Куди він його вдарив?
Він мертвий?
Тобі весело?
Юн А-І.
Гаразд.
Якщо чесно, я думала, що ти дуже дивна.
Але
після перегляду цього відео
я подумала, що, можливо, ти теж жертва.
Жертва?
Я бачила, як ти вибігала з парку розваг.
А ще дивно, що той чоловік просив мене переказати, що чекає на тебе.
Я не знаю, що сталося, але якщо ти…
-Замовкни… -Пек Ха-Но.
Я…
добре знаю таких, як ти.
Вдаєш, що дбаєш, а сама виявляєш слабкості,
вдаєш, що заспокоюєш, а сама зневажаєш.
Це все очевидно.
-Що? -Мені байдуже, як ти поводишся.
Але я сама вирішу, що ця людина
означає для мене, ясно?
Не смій патякати, як нічого не знаєш.
Агов!
І це мені за турботу про тебе?
Тепер мені справді цікаво.
Що за людина цей чоловік?
Бо як на мене,
він просто божевільний.
Він…
справжній маг.
Що вона сказала?
Це її так шокувало, що втратила розум?
Стеж за словами.
Флешку.
Щоб ти доповіла?
А що?
-Є причина не доповідати? -Та ні.
Спочатку перевірять джерело цього відео.
Це шпигунська камера?
Тебе можуть затримати для допиту ще до фокусника.
Щоб ти знала.
Він теж божевільний.
Справжній маг?
Юн А-І!
Чекай.
Гей, Юн А-І!
Куди ти поспішаєш?
Сьогодні
офіцер поліції шукав людину, схожу на фокусника.
Поліція? Чому?
Я не знаю деталей.
Хочу дізнатися, що відбувається.
Підеш у парк розваг?
А якщо…
справді було вбивство?
Ти скажеш йому: «Я бачила, як ти когось убив»?
-Це неправда. -І ти в це віриш?
Річ не в тому, чи вірю.
Я хочу вірити.
Бо думаю, що знаю його краще, ніж Ха-На чи поліція.
Спеціальну нагороду за шляхетний вчинок отримує На Іль-Тин з першого класу.
Тому…
не втручайся.
Юн А-І!
На Іль-Тине! Сідай. За нами вже корок.
Чорт.
Що?
Що він робить?
Мені страшно!
Що це?
Я боюся!
Що це таке?
Припиніть.
-Я не буду дивитися -Мені страшно.
-Досить. -Прошу, припиніть.
А тепер.
-Що це? -Що?
Це сюди. Що? Ось де.
-Це теж. -Га?
-Що? -І ще один.
Звідки він узявся?
-І ще! -Ого!
-Їх так багато! -Якщо я покладу сюди…
Та-да.
Це так мило!
-Дарую. -Дякую.
Такий гарненький.
Усе вийшло!
У мене було стільки запитань,
але чому мені здається, що я вже знаю відповіді?
Я зловлю!
Ти вчишся магії, так?
Так.
Стривай, якщо можна,
дай мені свій номер.
Навіщо вам мій номер?
Я чула, що ти часто сюди приходиш.
Не хвилюйся.
ВІТАЮ В КРАЇНІ МАГІЇ
Можеш зв'язатися зі мною, якщо щось станеться?
Якщо щось станеться?
Тоді, може, дасте мені свій номер?
Мабуть, так краще.
Дякую.
До зустрічі.
Звісно.
Я справжній. Я справжній маг.
Пий, пташко.
Ю-І.
Що?
Той фокусник, який якось приходив до нас.
Яким він тобі здався?
Ну, він дуже гарний. Але не мій тип.
Ні, я не про це.
Я питаю…
Він здався тобі хорошою людиною,
злочинцем
чи справжнім магом?
Магом?
Справжнім? Серйозно?
Так.
Я думаю…
тобі треба відпочити. Ти перевчилася.
Температура нормальна.
Гарнюня.
І ти в це віриш?
Річ не в тому, чи вірю.
Я хочу вірити.
Не втручайся.
Що таке?
Знову голова болить?
-Нічого. -Дай подивлюся. Не маєш температури?
Усе добре, сказав…
Не чіпай!
Іспити вже скоро.
Ти погано почуваєшся, бережи себе.
Я приберу.
Чорт!
Божечки. Тупий птах…
Це кров?
Боже мій.
Тихо. Будь ласка.
Прошу, тихо.
Ти мене налякав.
Це я. Пам'ятаєш мене?
Що тепер?
Знаєш, ти мене дуже зацікавив.
Нещодавно я захопилася магією.
І подумала, може, повчуся в тебе.
Я чула, що Юн А-І сюди приходить.
Приходь пізніше.
Пізніше? Знову?
Знову обрала не той день?
Що ж, прийду іншим разом.
Але…
ти ту справді через магію?
Ти справді хочеш дізнатися
про магію?
Я думав, що чітко висловився.
Нишпорити й підглядати —
це неповага
до магії.
Власне,
мене не дуже цікавить магія.
Якби я хотіла подивитися фокуси, я б заплатила за квиток у театр.
Навіщо йти сюди?
Тоді чому ти прийшла
саме сюди?
Щоб отримати докази.
Я подумала, що маю розповісти іншим
про те, що відбувається
в цьому місці.
Що з ним сталося?
Якщо я помиляюся, скажи, що це неправда.
Я мушу відповідати на це запитання?
Думай,
що хочеш.
Одне з двох. Я або не винен,
або якщо й винен, мене не впіймають.
А я гадаю, одне із цих двох.
Ти або шахрай, що прикидається фокусником,
або
псих, який вважає себе
справжнім магом.
Мені байдуже, чи ти вважаєш мене божевільним,
але моя магія…
Моя магія справжня.
Тож не смій чіпати мої речі.
Ну й нехай!
Ти знаєш, що запис зберігається автоматично?
Віддай.
Віддай мені!
Що ти робиш?
Забери руки!
Що ти робиш?
Що ще тобі показати?
Що ще тобі сказати?
-Чого ти від мене хочеш? -Відпусти мене!
Я зроблю все.
Белло.
Пек Ха-Но.
Що таке?
Усе добре?
Серйозно?
Я про це думаю, і мені страшно.
Не дивно, що про нього ходять чутки.
Я хочу піти в поліцію, але чи це безпечно?
А якщо він захоче помститися?
Це точно був фокусник?
Ти не плутаєш його з іншим?
Ти про що?
Я просто кажу…
Що більше я про це думаю, то більше не можу повірити,
що це та сама людина.
Прошу, роздивися.
Це він зробив.
Він сказився і намагався мене задушити.
Кажеш, це не він?
Скажи мені.
Є щось, чого я не знаю?
Скажи!
Я теж не знаю.
Не знаю.
Ви з Юн А-І
зовсім здуріли?
Гаразд. Чекайте, поки з вами щось станеться.
ДЕРЖАВНЕ ОЦІНЮВАННЯ ЗНАНЬ
Пек Ха-На захворіла, але решта тут, так?
-Так. -Добре.
КОРЕЙСЬКА — НА ІЛЬ-ТИН
Що таке?
У мене…
жахливо болить голова.
Можна піти?
-Упевнений? -Так.
Гаразд.
Як твоя голова?
Уже краще.
Учора Пек Ха-На…
Со-Хі сказала мені вранці.
З Ха-Ною в парку сталося щось жахливе.
Це правда?
Думаю, так.
Гадаю, тобі краще туди не ходити.
Байдуже.
Я знаю, що здаюся іншим дивачкою.
Ти сліпо довіряєш фокуснику, попри всі погані події…
Це важко зрозуміти.
Тому це неважливо.
У мене ніколи
не було того, хто б мене розумів.
У дитинстві ми чекали на Санта-Клауса.
Я часто ображалася на нього.
Я чула, що він приходив до інших дітей,
але чому не приходив до мене?
Я пам'ятаю, що сумувала кожного Різдва.
Я…
хочу, щоб Ха-На збрехала.
І щоб поліція шукала його
просто так.
Я справді
дуже хочу вірити,
що хоч пізно,
але Санта
нарешті прийшов і до мене.
Белло.
Іль-Тине.
Я чула, ти здав напівпорожній бланк.
Вибач.
-Мені стало погано. -Посеред іспиту?
Де боліло? Наскільки погано?
Голова боліла.
Я думав, що знепритомнію.
То треба було знепритомніти!
Тоді б тобі дозволили перездати!
Чого кричиш? Твій син хворий?
Боже.
Я не думаю, що він хворий.
Це на тебе не схоже.
Я так і знала.
Що це таке?
Я думала, що воно само минеться,
але тепер я маю знати.
Навіщо тобі ці дурниці?
Подобається.
У чому сенс усього цього?
Тобі просто подобається, що я серджуся, так?
А що мені робити?
Я щасливий — ти страждаєш,
ти щаслива — страждаю я.
Що?
Годі вам обом!
Іль-Тине, сядь. А ти заспокойся.
Якщо тобі важко,
то зроби перерву.
Іль-Тине.
У дитинстві ти сказав,
що вирішив вивчати право через мене.
Я зрадів, коли це почув.
Пам'ятаєш?
-Так. -Добре.
Що саме в моєму житті здалося тобі тоді крутим?
Де б ти не був,
люди старалися тебе вразити,
і це було неймовірно.
Здавалося, що я теж важливий, бо був поруч з тобою.
Саме так.
Ось чому треба бути наполегливим, навіть коли важко.
Хіба воно не варте того, щоб ти й твоя сім'я
могли жити таким життям завжди?
Відповідай.
Так.
А якщо…
я знайду щось,
що не приносить багато грошей
і визнання, але є для мене важливим?
Сину.
Не вигадуй!
Чого варті ті, хто нічого не досягли?
То й що, що не досягли?
Можна бути щасливим без схвалення інших.
Я бачив.
Де? Хто ці люди?
Один фокусник.
Фокусник? Ти про що?
Що з тобою?
Замість того, щоб стати суддею, ти станеш фокусником?
Тобі не потрібні гроші й визнання?
Що ти збираєшся робити?
Що ти отримаєш від фокусів?
Що саме я маю отримати?
Мамо.
Ти намагаєшся щось отримати, виховуючи мене?
Негідник!
Що за маячня?
Ти…
нікчема.
Ходімо!
Чекай.
Я не відмовлюся від тебе.
Я возитиму тебе до школи, забиратиму й стежитиму за навчанням.
Навіть не думай змарнувати бодай хвилину.
Нагороджується за здобуття найвищого балу
в державному конкурсі промов англійською мовою.
Мені щастить.
Я швидко йду прямою
асфальтованою дорогою.
Тож люди,
які повільно йдуть звивистою стежкою,
мене не наздоженуть.
Я завжди перший.
Я ішов асфальтованою дорогою і думав, що це благословення.
Якщо залишуся на цій дорозі, яку проклали мої батьки,
я гарантовано вступлю в хороший коледж
і знайду хорошу роботу.
Але
після зустрічі з фокусником мене мучить одне запитання.
Мене веде моє бажання?
Ця дорога така швидка, що я не бачу, що мене оточує.
Я не можу йти далі, не знаючи, де кінець.
Повільно. Спробуй.
-Думаю, я зможу. -Так.
-По черзі. -Так.
-Ось так. По черзі. -У тебе добре виходить.
-Один за одним… -Ти молодець.
Яким дорослим я мріяв стати?
Що робить дорослого хорошим?
Успіх — це коли
ти йдеш уперед, усе розплановано й немає перешкод?
Якщо я досягну успіху,
я буду щасливий?
Не знаю.
Зараз
я хочу пробігти крізь це квітуче поле.
Що треба зробити,
щоб дійти до цього місця?
Господи.
Матінко рідна.
Хто ти?
Ти…
віриш у магію?
У що вірю?
Господи Ісусе, псих якийсь.
Не вбивай мене.
Вибач.
Не вбивай мене.
Прошу.
Матінко рідна.
Будь ласка, змилуйся.
Боже.
Тут хтось є?
Перепрошую.
Швидше.
Юн А-І. Учитель чекає тебе в кабінеті.
Послухай.
Учора ввечері біля школи сталося пограбування.
Пограбування?
Так.
Ти знаєш фокусника, який живе в парку розваг?
Жертва каже, що на неї напав фокусник.
Я чув, що ти часто з ним спілкуєшся.
Ти була там учора?
Ні.
Пане,
а що саме сталося?
Він погрожував перехожій ножем і вкрав її сумочку.
Він сказав щось типу…
«Ти…
віриш у магію?»
Ці дивні слова він промовив, коли підійшов.
Не може бути.
Він не такий.
А-І, звідки ти його знаєш?
Дізнаємося під час розслідування.
Один свідок наполягав, щоб ми поговорили з тобою.
Він незабаром прийде.
СТУКАЙТЕ ТРИВАЄ КОНСУЛЬТАЦІЯ
Вітаю.
От тобі на.
Яка радість.
Нарешті зустрілися.
Хочеш їсти?
Можеш мені все розповідати.
Бідолашне дитя, самотнє в цьому жорстокому світі.
Ти його знаєш?
Так.
Чи ми знайомі?
Дай глянути тобі в очі.
Де той сучий син?
Ти знаєш, де зараз фокусник?
Чи де ховається?
Ні, я була лише в парку розваг.
Так, аякже.
Навіть якщо знаєш, не скажеш, так?
Ці двоє, вони заодно.
-Заодно? -Так.
Це вже не вперше.
Ти знаєш,
що я тоді пережив через вас двох?
Хвилинку.
-Тоді? -Так!
Тоді!
Іди сюди, сказав!
Ти…
віриш
у магію?
У що вірю?
Що за… Іди геть!
Пам'ятаєш?
Коли ви з тим кретином штовхнули мене з гори?
Якого біса? Відпусти її!
-Що з тобою? -Добре-добре.
Послухайте!
Вона працювала в моїй крамниці на тимчасових засадах,
попросила аванс.
Потім заманила мене на вершину пагорба, де парк розваг.
Я дав їй гроші, і щойно вона їх отримала,
з'явився той псих, наче вони все спланували!
Аннара
суманара.
Він перекинув мене через огорожу!
-Брехня! -Брехня?
Та ти знущаєшся.
Це, по-твоєму, брехня?
Ці шрами на обличчі — це від падіння, я травмував спину!
Як ти компенсуєш мені, що я змушений був зачинити крамницю?
-Цього не може бути. -Послухайте.
Він зник тієї ночі.
…бо в мене хороші рефлекси.
Це не просто напад. Це була спроба вбивства.
Чуєш? І що тепер?
Тепер я дізнаюся, що він грабує людей.
Погрожує літнім людям ножем.
-Ти ж мала зараза! -Досить!
Це правда?
Ні. Він намагався мені допомогти…
Упіймайте його якнайшвидше.
Він ненормальний. Він дуже небезпечний!
Що робить поліція в цій країні?
Дозволяє божевільному носити накидку
й робити всілякі дурниці?
Досить, пане!
Це школа! Не влаштовуйте скандалу!
-Це все брехня. -Посадіть їх обох!
Вона спільниця!
Це був не фокусник.
Іль-Тине… Ти про що?
Я був з ним у парку розваг.
-Що? -Ти?
О котрій це було?
Біля 23:00. А коли повідомили про злочин?
О 23:15.
Тоді я впевнений. Хіба що є два фокусники.
-І ти з ними? -Спокійно.
Ти теж добре його знаєш?
Так.
Скажи,
чому ти там був так пізно?
-Просто… -Подивіться.
Бачите? Він не може відповісти.
Чому ти туди ходив?
Чому ти туди ходив, питаю?
Іль-Тине.
Ти справді був там учора?
Так.
Ти бачив фокусника?
Бачив.
Поглянь на мене.
Після зустрічі з фокусником
я сам не свій.
Знаєш, що смішно?
Я правда не при собі
через фокусника,
але не хочу,
щоб усе було, як раніше.
МАМА
КАБІНЕТ КОНСУЛЬТАЦІЙ
Дякую, що так швидко відгукнулися.
Будь ласка.
Вибачте за клопоти.
Ні. Усе гаразд.
Усе добре.
Заходь.
Іль-Тине.
Іди сюди. Сідай.
Гаразд. Не поспішайте, поговоріть.
-Дякую. -Дякую.
Іль-Тине, ти здурів?
Як ти міг збрехати поліції?
Я не брехав.
Не брехав?
То
кажеш, ти був із грабіжником?
Він не грабіжник. Я свідок.
Припини.
Кажу, що сам бачив.
Я лише розповів те, що бачив…
Навіть якщо так,
краще змовчати.
І що тоді?
Невинну людину несправедливо звинуватять.
Невинну?
Він далеко не невинний.
Незаконно живе в парку розваг, безробітний.
Його одяг, манера говорити й поведінка…
Усе підозріле.
Через нього люди не почуваються в безпеці.
Тому його слід перевірити.
Ти сам казав.
Гроші, честь і повага людей. Тобі це не потрібно.
От побачиш.
Гадаєш, хтось повірить тому фокуснику?
Це називається
соціальна стигма.
Ти на власні очі побачиш бридку реальність.
Якщо ти думав, що все зміниться завдяки тобі, ти помилився.
Ти ніщо без мене, свого батька.
Тому ти маєш стати дорослим, якого всі поважають.
Розумієш?
Іль-Тине. Ти справді був із фокусником?
Навіщо ти з ним спілкуєшся?
Ти такий самий?
-Чула, він грабіжник. -Я знала, що щось не так.
Він бреше через Юн А-І, так?
Він не чув пліток?
Завжди є вагома причина, чому всі думають однаково.
Він не такий, яким здається.
-Так. -Я так і знав.
Серйозно. Шкода.
Тепер я знаю.
У світі немає божевільних.
Люди роблять тебе божевільним, якщо ти не відповідаєш
стандартам суспільства.
Чого збиваєшся зі шляху?
Іди асфальтованою дорогою, яку я тобі проклав!
-Допоможи. -Ти цілий?
Скажи.
Якщо ти справжній маг,
можеш зламати прокляття асфальту,
яке наді мною нависло?
Я зможу колись зійти із цього холодного шляху
й бігти крізь широке квітуче поле,
як ти?
О ні…
Переклад субтитрів: Наталя Ковалишин