СЕРІАЛ NETFLIX
ЧЕКАЄМО ВСІХ, ХТО ПОТРЕБУЄ ДОПОМОГИ
Ну що ж.
Скажи бодай щось, будь-що. Придумай виправдання, якщо треба.
Га?
Юн А-І. Я мушу поговорити з твоїми батьками.
Перекажи мамі…
її немає.
-Приведи батька. -Але я…
КАБІНЕТ КОНСУЛЬТАЦІЙ
Мамо.
Мій учитель сказав привести тата до школи.
Оскільки я ще неповнолітня, є речі, які вимагають опікуна.
Учитель, мабуть, не знає,
що мати тата
не завжди означає, що про тебе піклуються.
ЗВУК МАГІЇ
ДОРОСЛІШАННЯ
Мамо.
Ти справді можеш отримати мій лист?
Аннара суманара.
Дивіться, хто тут.
А ти останнім часом дуже зайнята.
У школі зустрічаєшся з На Іль-Тином,
а після школи сама знаєш з ким.
Ти знову тут?
Сама-знаєш-хто, про якого казала Ха-На, всередині?
Не знаю. Я не дивилася.
Не вдавай невинну.
Я бачила, ти щось туди поклала.
Хотіла залишити фокуснику записку?
«Я чекаю на тебе».
Ні, це не так.
Ой!
Не треба!
Що?
Порожньо. Чому ж ти так реагуєш?
Що більше я тебе пізнаю, то загадковішою ти здаєшся.
Ти ж насправді не кохаєш фокусника?
Звісно. Визнаю, він дуже гарний.
Але хіба цього досить, щоб…
Га? Вона…
Агов! Ти мене ігноруєш?
-Ах ти ж… -Я її не звинувачую.
Дивися мені.
Тук-тук.
Агов?
Є хтось удома?
Пане Фокуснику.
Тут хтось є?
Нікого нема.
Фу, ну й пилюка.
Мені тут не подобається.
Що він робить цілий день у такому депресивному місці?
Хтозна.
Є один спосіб дізнатися.
Що ти робиш? Закінчила?
Зачекай.
Серйозно? Чекаю ще десять секунд.
Уже скоро.
Я не жартую.
Десять, дев'ять, вісім,
сім, шість…
П'ять…
Ха-Но.
Рахуй. Після шести йде п'ять.
Що ти робиш?
Ми вже йдемо, правда?
Ти тоді не завершив виступу.
Ми довго чекали, але зараз у нас заняття.
Пообіцяй, що наступного разу покажеш решту, гаразд?
До зустрічі.
Чекай.
Я думаю…
ти щось від мене приховуєш.
Нічого.
Подивимося на це «нічого».
Вибач.
Він такий гарний. Я не втрималася.
Не можна…
нічого торкатися без дозволу.
Це неповага до магії.
А нишпорити —
ще більша неповага.
Можете йти.
До побачення.
Божечки. Я думала, у мене серце вибухне.
Я прикріпила б, якби мала ще хвилинку.
Про що ти взагалі думала?
Ставити приховані камери — злочин. Я мушу повідомити поліцію!
Правда? Моя спільниця Кім Со-Хі?
-Ходімо. -Я нічого не зробила.
-Зробила. Ти спільниця. -Ні.
НАЙКРАЩА АКАДЕМІЯ ПРОБНИЙ ПІДСУМКОВИЙ ТЕСТ: АНГЛІЙСЬКА
Чорт.
Порозкидав усюди свої підручники.
Що це?
Так, слухаю.
Так, виконує пробний тест.
Мій Іль-Тин ніколи б…
Так, я розумію.
Уночі, коли всі сплять
Я сиджу на самоті
Не можу відпустити день
Що вже
Минув
Може, я когось чекаю?
Чи є незавершені справи?
А може
Згадую те місце
Куди прагну повернутися?
Я покладу голову тобі на коліна
Розчеши мені волосся, як раніше
Коли я була маленькою
І навіть якщо я засну
Від ніжного дотику твоєї руки
Дозволь мені побути
Ще трохи з тобою
Не буди мене
Я міцно спатиму
Ну й ну.
Моя Ю-І — талановита співачка.
Тато?
Ти дряпаєшся.
Дряпаюся?
-Моя донечка стане співачкою? -Я б залюбки.
Тато б теж цього хотів.
А-І!
Тату.
А-І.
Ось.
Не треба більше їжі.
Йон-Пал приходив, поки мене не було?
Кілька разів.
Зрозуміло.
Тобі було важко, так?
Я хочу спитати, чи він повернувся назавжди,
чи сплатив борг, але…
Моя А-І вже така доросла.
Завдяки декому.
Їж.
-Тату. -Що?
Якщо ти вільний завтра,
зайдеш до мене до школи?
До школи? Чому?
Мені не потрібна причина, щоб завітати до тебе до школи.
Заразом подивлюся, як у тебе справи,
і зустрінуся з учителями. Без проблем.
Я прийду.
Ой. Перепрошую.
Я на хвилинку.
Так, це я.
Що? Чекай, ні. Як ти можеш так зі мною?
Ю-І, їж.
Якщо даси мені кілька днів, я все владнаю.
ОРЕНДА — ПРОДУКТИ — РАХУНКИ
РАХУНКИ
Я просто поверну гроші. Так.
Я лише ненадовго їх позичала.
Якщо гроші повернуться на рахунок Іль-Тина,
ніхто не надасть цьому значення.
А-І.
Куди тато подівся?
-Тато? -Так.
Що ти робиш?
КАБІНЕТ КОНСУЛЬТАЦІЙ
То твій батько прийде чи ні?
Що ж мені робити, якщо ти й далі мовчатимеш?
Така поведінка лише погіршує ситуацію.
Те фото, де Іль-Тин дає тобі гроші,
уже дійшло до директора,
а мама Іль-Тина погрожує розповісти комітету в боротьбі з булінгом!
Юн А-І!
Господи.
Серйозно.
Юн А-І.
Як твій учитель,
я зробив усе, що міг. Зважив на твої права, як учениці,
і зробив усе можливе, щоб справедливо владнати ситуацію.
Пам'ятай про це.
У нас домовленість!
Домовленість?
Яка домовленість?
У тебе з Іль-Тином?
Щодо результатів іспиту.
-Алло. -А-І.
Послухай…
вибач, що не дотримав слова.
Просто виникла термінова справа.
Навіть не зміг попрощатися зі своєю дівчинкою.
Щодо грошей.
Я зароблю багато грошей
і поверну вдвічі більше, коли повернуся.
Обіцяю. Повір мені.
І ще,
я не зможу з вами зв'язатися якийсь час.
Не хвилюйся за мене.
Що ж…
Залишаю тебе з важким тягарем.
Мені має бути соромно.
То не йди.
Тату.
Я працюватиму ще більше,
робитиму все, що зможу.
Має бути спосіб пережити це разом.
Спробуй хоч трохи мене зрозуміти.
Коли я дивлюся на тебе та Ю-І,
мені так шкода, і серце так болить,
що несила терпіти.
Тобі легше втекти й ховатися самому?
Що ти таке кажеш? Усе не так.
Ну…
Моя А-І вже практично доросла.
У тебе все буде добре.
Як ти можеш казати, що все буде добре,
якщо ти весь час тікаєш?
Чому очікуєш, що я поводитимуся як доросла,
коли сам такий боягуз?
А-І.
Твоя правда.
Я вже доросла.
Мені вже не потрібні обіймів батьків.
Але не Ю-І.
Тату, ти маєш дбати про неї.
Не її сестра, не я!
Для мене це занадто.
Мені страшно,
сил уже нема,
і мені все це набридло.
Я не проситиму тебе дбати про мене. Я про таке й не мрію.
Але благаю, не тікай сам,
візьми зі собою Ю-І, негайно!
Вибач.
Вибач, що я жахливий батько.
Алло? Тату…
Увечері, коли сонце заходить
Награвшись за день
Стоїть самотня тінь
Уся в сльозах
Бо загубила стежку
Яку хтось колись їй показав
Коли зірки
Щойно починають дрімати
Вона будить сонну ніч
І просить
Зробити їй послугу
Перш ніж засне
Просить освітити їй стежку
Може, ця дівчина
Якою я завжди хотіла стати
Десь далеко в кінці цього шляху?
Я мушу дійти
До кінця цієї стежки
Щоб стати тією дівчиною
Якою сподівалася стати?
А ніч відповідає їй
Що треба спати
Солодких снів
Добраніч
Крізь маленьку щілину
У моєму вікні
Повільно крадеться туга
А коли наближається до моїх губ
І я намагаюся промовити слово
З очей лиш ллються сльози
Ця пісня
Що цієї ночі нам сниться
Сподіваюся, ми здолаємо Темряву ночі
Привітаємо щасливий ранок
І все, про що мріялося, здійсниться
А ніч обіймає її
І каже, що треба спати
Солодких снів
Добраніч
Моє минуле
Прощавай
Спеціальну нагороду за шляхетний вчинок отримує На Іль-Тин з першого класу.
Іль-Тине! Чого стоїш? Підійди!
Нагороду за що? За шляхетний вчинок?
Мабуть, зубріння — це шляхетно.
Так, мабуть.
Цією нагородою ми відзначаємо щедрість і доброту,
які він проявив, допомагаючи
однокласникам у потребі.
Не зрозумів,
то Іль-Тин добровільно спонсорував Юн А-І?
А вона точно не вимагала?
Могли б просто написати
на її чолі, що вона живе за рахунок соціальної допомоги.
Бідність — це не те,
чого варто соромитися.
Я думала, що вирватися з бідності —
це найважливіший крок, щоб перестати страждати.
Але помилилася.
Тепер я бачу, що весь цей час не гроші
штовхали мене до краю,
а дорослі.
Я хочу подорослішати.
Щоб незрілі дорослі більше не могли
контролювати моє життя. Я хочу стати
такою ж жалюгідною дорослою,
як вони.
Ти хотів поговорити?
Так.
Вибач, але…
поговоримо пізніше.
Ти мене уникаєш.
Знаю, ти не хочеш мене бачити,
але повір, я гадки не маю, що відбувається.
І чому це відбувається.
Ні.
Зі мною все добре, правда.
Що тут доброго?
Це я запропонував ту дурну угоду.
І я погодилася, тому я нічим не краща.
Коли ти спитав,
чи потрібні мені гроші.
Я вважатиму,
що ти просто зглянувся наді мною з доброти свого серця.
Юн А-І.
Ти це серйозно?
Ти мала б обзивати мене.
Називати мене невдахою і боягузом.
Погрожувати, що розкажеш усім правду!
Хоча б накричи на мене!
Тоді…
я почуватимуся менш жалюгідно.
Я сказала правду!
І…
ось результат.
Але знаєш що?
У мене справді
все добре.
Я зла на себе, і мені від цього прикро,
але водночас я відчуваю полегшення.
Мені страшенно соромно, я серджуся,
але принаймні мене не вигнали.
Облиш. Вигнали?
-Це взагалі не проблема… -Для тебе!
Ти можеш здати академіспит чи вчитися за кордоном.
А якщо я не закінчу школи, це кінець. У мене немає інших варіантів.
Слухай.
Ти не уявляєш, як я шкодувала,
що все розповіла вчителю.
Виявляється, навіть чесність не для мене.
А ти просиш мене обзивати й кричати на тебе?
Навіщо?
Я справді заздрю,
що ти можеш лаятися і кричати,
незважаючи на наслідки.
-Досить. -На Іль-Тине.
Припини поводитися так,
наче ти такий нещасний.
Чесно, це трохи смішно.
Ти куди?
У нас урок магії.
Чим займемося сьогодні? Спробуємо карти?
Я хочу припинити вивчати магію.
Чого це раптом?
Буде краще, якщо я візьму більше змін на роботі.
Але ж ти раділа, що вчишся магії.
Кому потрібна радість, коли нема що їсти?
Краще зароблю гроші й куплю собі щось смачне.
І все? Це твоя причина кинути?
«І все»?
Що такого хорошого в магії?
Який сенс сподіватися, що все вийде,
а потім розчаровуватися?
Ти хоча б усміхаєшся,
бодай на мить.
-Послухай. -Що?
У мене до тебе останнє прохання.
Є спогади, які я хочу забути.
Можеш їх стерти?
Або повернути час до того, як це сталося.
Ні, я хочу,
щоб десять років пролетіли за одну мить. Ти можеш…
це зробити для мене?
Добре. Я це зроблю.
Справді?
Ти віриш у…
Чекай, ти ж…
насправді не віриш, що це можливо, так?
-Я думала, ти справжній маг. -Он як?
Рано ще розчаровуватися.
Я не розчарувалася.
Просто позбулася сподівань.
Я вже піду.
Чекай.
Це карти,
з якими я починав.
Я хотів віддати їх тобі сьогодні на уроці.
Візьми. Це подарунок від мене.
Що в тебе з рукою? Ти поранився?
Нічого. Бувай.
Тримай.
Діти не думають про наслідки.
Я боялася, що вона спробує потягти Іль-Тина за собою.
Добре, що їй вистачило розуму.
Так, пане.
Дякую за турботу.
Добраніч.
Ти, мабуть, голодний.
Я чекала на тебе, щоб спитати,
що із цим робити?
Викинь.
Гаразд.
Як скаже мій син.
Дякую,
що поважаєш мій вибір і рішення.
Хоча ти просто обираєш одну з відповідей,
які заготувала для мене.
Що це за поведінка?
Це через ту Юн А-І?
Чи через це?
Звісно, ти вже все знаєш.
Так. І до речі!
Ти хоч знаєш, як я стараюся?
Зусиль, витрачених на підготовку, може бути замало,
тому я хвилююся, що ти марнуєш час на дурниці.
Усе, крім навчання, — дурниці?
Звісно!
Це та Юн А-І, чи як її там,
втягла тебе в цю дурню,
бо ти слабкий і втратив пильність!
-Ти знаєш, що це я винен! -Досить!
Навіть ця наша сварка — марнування часу!
Навіщо я все це роблю?
Сину.
Мати мрію легко,
але не всі можуть її втілити.
Чого б ти зараз не хотів,
чого б не бажав,
навчися відмовлятися заради майбутнього.
Не можеш?
Я не розумію.
Вступити на юридичний факультет і стати суддею чи прокурором —
це твоя і татова мрія.
Що?
То навіщо мені…
відмовлятися заради неї?
Мамо.
Я питаю, бо мені справді цікаво.
Мрії, про які ти говориш.
Хіба так погано не мати мрії?
Обов'язково чогось досягти в житті?
Капець!
Я так налякалася.
Привіт. На що дивишся?
І що ти зробиш?
Що ти зробиш?
Поліція! Злодійка!
Ану тихо.
-Хапай її. Хапай злодійку. -Будь ласка, замовкни.
-Хапай її! -Тихо!
-Хапайте злодійку. -Тихіше!
-Хапай її. Хапай злодійку! -Чорт.
Хапайте злодійку!
Ю-І.
Я принесла дещо смачненьке з роботи.
Ти ховаєшся?
Пончиків не дам, якщо не вийдеш.
Де ти?
Ти тут?
Що?
Ти маєш дбати про неї.
Не її сестра, не я!
Благаю, не тікай сам,
візьми зі собою Ю-І, негайно!
Ю-І.
Ю-І!
ПРОБНИЙ ТЕСТ
Ю-І!
Ю-І.
Ти хоч знаєш, котра година?
Щось сталося?
Вибачте.
Не надто холодно?
На шляху, який ти обрав.
Пані. Ви сьогодні бачили Ю-І?
Ні, не бачила.
Добре, дякую.
Алло?
Це номер сестри Ю-І?
Так.
Вибач, що так пізно.
Я мама подруги Ю-І, Хой-Чін.
Ю-І сказала, що вона вдома сама,
я хотіла завезти її після вечері.
Але дівчата гралися і заснули.
Можна, вона поспить тут, а я відвезу її додому завтра?
Алло?
-Алло? -Так.
Так.
Дякую.
Я обрала гарний ракурс.
Що це?
Що?
Якось на уроці літератури
вчителька спитала,
які в нас найщасливіші спогади про батьків.
Один хлопець сказав:
коли батьки поїхали за кордон, і їх не було вдома.
Весь клас почав сміятися і плескати,
і лише я не розуміла, чому це так смішно.
Бо я завжди чекала, коли вони повернуться додому.
Спочатку маму,
а тепер тата.
Коли ставало важко, я повторювала собі:
«Не треба чекати на них. Не треба нічого від них сподіватися.
Єдина людина, на яку я можу покластися, —
це я сама, Юн А-І».
То ось чому…
ти хотіла якнайшвидше стати дорослою.
Ти втомилася від страждань й образ.
Знаєш…
що я казала собі, коли бігала,
шукаючи Ю-І?
Аннара
суманара.
Ти все ще хочеш у майбутнє?
Я відішлю тебе туди, якщо хочеш.
Мені треба йти.
Скоро іспити, багато роботи.
Дякую за все.
Пригадуєш, ти казала,
що тобі боляче, що твій тато завжди тікає?
А ти не цього хочеш? Пропустити складний період і потрапити в майбутнє?
Ну, це ж усе одно неможливо.
А якби…
було можливо?
Ти б хотіла втекти?
Хочеш її побачити?
Кого?
Ту, про кого ти щойно згадувала.
Єдину людину у світі, на яку можеш покластися.
Аннара
суманара.
Що скажеш?
Хочеш підійти?
Тебе випадково…
не Юн А-І
звуть?
Звідки ти знаєш?
Просто
знаю.
Що ти тут робиш? Чекаєш на маму?
Звідки ти й це знаєш?
Я побачила це.
Малюнок твоєї мами, так?
Знаю, у це важко повірити,
але я все про тебе знаю.
Не може бути.
Ти справді все знаєш?
Можливо.
Тоді вгадай, що я хочу знати найбільше.
Коли повернеться твоя мама.
Ні.
Чи вона забула про свою обіцянку.
Брехуха! Ти нічого не знаєш.
Вона пообіцяла,
що відвезе тебе на океан на день народження. Так?
Це тільки наш із мамою секрет.
А ще я знаю,
як ти почуваєшся.
Тоді…
розкажи мені все.
Усе, що я справді хочу знати.
Заплющ очі
й уважно слухай.
Може, забагато
Просити, щоб світ обійняв мене
Як живеться тій дитині
Що тупотіла ніжками?
Тобі вдалося подолати
Бажання замкнутися від світу?
Надто важко самій нести цей тягар
І ті мрії, які завдають болю
Усе, про що ми не могли сказати
І цей день, який ми провели разом
Ми складемо в білий паперовий човен
І відправимо в майбутнє
А коли знову зустрінемося
Перетнувши широке зрадливе море
Сподіваюся, що майбутня я
Не буде такою наївною і слабкою
І скаже мені
Що я щаслива
А поки що прощавай
До наступної
Зустрічі
У мене теж немає мами.
Я досі
чекаю на маму.
Як і ти.
Якщо чесно, у мене й грошей немає,
і це все дуже ускладнює.
Але знаєш що?
Хочу сказати тобі одну річ.
Я ніколи не здавалася
і далі щодня борюся за життя.
А ще,
не знаю, що ти на це скажеш,
але ми з тобою дуже схожі.
Думаю, у тебе все буде добре.
Попри все.
Ти в мені розчарувалася?
Ти кажеш, що ми схожі,
і мені від цього добре.
Я теж не здамся. Як і ти.
Що це було?
Ти знаєш.
Це магія часу.
Ти не здогадалася?
Тебе щойно втішила
майбутня ти.
Скажи мені.
Що?
Хто ти…
насправді?
Вітаю.
Ви бачили тут когось схожого?
«Зникнення».
«Поява». Успіх!
Так!
РОЗШУКУЄТЬСЯ СО ХА-ЮН
Перепрошую.
Я з поліції. Хочу дещо спитати.
Не бачила поблизу когось схожого?
Бачила?
Навіщо вам ця людина?
Ведеться розслідування.
Не знаю. Вибачте.
Чекай…
Чому поліція його шукає?
Юн А-І.
Ще ходиш у парк розваг?
Чому питаєш?
Ну…
хотіла спитати, чи знаєш ти,
хто той чоловік, який там живе.
Фокусник?
Аякже, фокусник.
Здається, вона гадки не має.
Переглянь, коли буде нудно. Чекай.
Це тебе може шокувати,
тож раджу тримати за руку свого спонсора
й дивитися разом.
Що це?
Бери вже, поки я не передумала.
У мене мало голова не вибухнула,
поки я думала, чи віддавати це поліції.
Я справжній.
Я справжній маг.
Переклад субтитрів: Наталя Ковалишин