EN NETFLIX-SERIE
ALLE SOM TRENGER HJELP ER VELKOMNE
Jøss.
Bare si noe. Finn på en unnskyldning hvis du må.
Yoon Ah-yi. Jeg tror jeg må snakke med foreldrene dine.
Si til moren din… Som ikke er her.
-Ta med faren din. -Men jeg…
RÅDGIVER
Mamma.
Læreren min ba meg ta med pappa til skolen.
Fordi jeg fortsatt er mindreårig, er det ting som krever en verge.
Jeg tror ikke læreren min vet
at det å ha en far ikke nødvendigvis betyr at noen tar seg av meg.
JI CHANG-WOOK
CHOI SUNG-EUN
HWANG IN-YOUP
REGISSØR: KIM SEONG-YOON
Å BLI VOKSEN
Mamma.
Kan du virkelig få brevet mitt?
Annara sumanara.
Se hvem det er.
Du er veldig opptatt nå, ikke sant?
Du treffer Na Il-deung på skolen, og så treffer du ham etter skolen.
Er du her igjen?
Er han Hana nevnte inne?
Jeg vet ikke. Jeg har ikke sett.
Ikke se så uskyldig ut.
Jeg så at du la noe i den.
Prøvde du å gi magikeren en lapp?
"Hei, jeg ventet på deg."
Nei, det er ikke sånn.
Hei, stopp!
Hva?
Den er tom. Hvorfor overreagerer du?
Du blir mer mystisk jo mer jeg blir kjent med deg.
Du er vel ikke forelsket i magikeren?
Jeg mener. Jeg innrømmer at han er ganske pen.
Men er det virkelig nok til å…
Hun er…
Ignorerer du meg?
-Den lille… -Jeg klandrer henne ikke.
Pass deg.
Bank, bank.
Mister?
Er det noen hjemme?
Magiker.
Er det noen her?
Det er ingen her.
Jøss, støvet.
Jeg liker ikke dette.
Hva kan han gjøre hele dagen på et så deprimerende sted?
Jeg vet det, ikke sant?
Vi kan finne det ut.
Hva gjør du? Er du ferdig?
Bare vent.
Seriøst? Jeg venter bare i ti sekunder til.
Ok, jeg sa det.
Seriøst.
Ti, ni, åtte,
sju, seks…
Fem.
Ha-na.
Kom igjen. Fem kommer etter seks.
Hva gjør dere?
Vi skulle til å gå. Ikke sant?
Du fullførte aldri magiforestillingen forrige gang.
Vi ventet lenge, men nå vil vi ha en time.
Vis oss resten neste gang, ok?
Farvel.
Vent.
Jeg tror…
…at du skjuler noe.
Det er ingenting.
Skal vi se på hva som er ingenting?
Unnskyld.
Den er så unik og pen. Jeg kunne ikke noe for det.
Ikke…
…rør noe her uten tillatelse.
Det er respektløst mot magi.
Og å snike seg rundt…
…er enda verre.
Dere kan gå.
Farvel.
Seriøst. Jeg trodde hjertet skulle eksplodere.
Jeg kunne ha festet det med ett minutt til.
Hvor i all verden lærte du å være så uforsiktig?
Skjulte kameraer er en forbrytelse. Jeg burde anmelde deg til politiet!
Jaså? Medskyldig Kim So-hee?
-Vi går. -Jeg gjorde ingenting.
-Jo, du er medskyldig. -Nei.
EDU-AKADEMIET ENGELSKTENTAMEN
Pokker.
Bøkene hans er overalt.
Hva er dette?
Ja, hallo.
Jeg vet at han tok en prøve.
Vær så snill, min Il-deung ville aldri…
Jeg forstår.
Om natten når alle sover
Sitter jeg alene våken
Kan ikke gi slipp på dagen
Som allerede har
Gått over
Venter jeg på noen?
Er det noe jeg har å gjøre?
Eller kanskje
Jeg mimrer om det stedet
Jeg lengter tilbake til?
Når jeg legger hodet i fanget ditt
Børst håret mitt som du pleide
Da jeg var så ung
Selv om jeg sovner
Av hånden din
La meg bli der
En stund
Ikke vekk meg
Jeg vil falle i dyp søvn
Du store.
Min Yoo-yi synger fint.
Pappa?
-Du klorer. -Klorer jeg?
-Skal jenta mi bli sanger? -Gjerne.
Det ville pappa også.
Ah-yi!
Pappa.
Ah-yi.
Her.
Du trenger ikke gi meg mer mat.
Kom Yong-pal på besøk mens jeg var borte?
Noen ganger.
Jeg skjønner.
Det har ikke vært lett.
Jeg vil spørre om han er tilbake for godt,
om gjelden er betalt, men…
Min Ah-yi er voksen nå. Ikke sant?
Takket være noen.
Bare spis.
-Pappa. -Ja.
Hvis du har fri i morgen, kan du komme innom skolen min?
Skolen din? Hvorfor det?
Jeg trenger ikke en grunn til å besøke skolen din.
Jeg kan dra innom og møte lærerne. Selvsagt kan jeg det.
Jeg gjør det.
Vent.
Vent litt.
Det er meg.
Hva? Hvordan kan du plutselig gjøre dette mot meg?
Yoo-yi, spis.
Hvis du gir meg noen dager, kan jeg ta meg av det.
LEIE, MAT, REGNINGER
REGNINGER
Du må gi det tilbake. Ja.
Jeg lånte litt.
Når pengene kommer tilbake til Il-deung sin konto,
vil de ikke tenke at det er så farlig.
Ah-yi.
Hvor er pappa?
-Pappa? -Ja.
Hva gjør du?
RÅDGIVER
Kommer faren din eller ikke?
Hva forventer du at jeg gjør om du sitter sånn?
Herregud.
Dette gjør bare alt verre.
Bildet av Il-deung som gir deg penger, har kommet til rektors kontor,
og Il-deungs mor truer med å si fra til mobbekomiteen!
Yoon Ah-yi!
Herregud.
Alvorlig talt.
Yoon Ah-yi.
Som lærer gjorde jeg alt jeg kunne for å respektere dine rettigheter som elev,
og jeg gjorde mitt beste for å være så rettferdig som mulig.
Husk det.
Vi hadde en avtale!
En avtale?
Hvilken avtale?
Il-deung og du?
Om prøveresultatene.
-Hallo. -Ah-yi.
Jeg beklager at jeg ikke kunne holde løftet.
Det er bare noe som haster.
Jeg dro uten å si farvel.
Og pengene.
Jeg skal tjene mye penger
og betale deg dobbelt så snart jeg kommer hjem.
Jeg mener det. Stol på meg, ok?
Og jeg kan ikke kontakte deg på en stund.
Ikke bekymre deg for meg.
Herregud.
Jeg etterlater deg med en så tung byrde.
Jeg burde skamme meg.
Kan du ikke bare bli?
Pappa.
Jeg skal jobbe flere skift og gjøre alt jeg kan.
Det må finnes en utvei.
Kan du prøve å forstå meg litt?
Når jeg ser på deg og Yoo-yi,
er jeg så lei meg, og hjertet mitt gjør så vondt at det er uutholdelig.
Og det føles bedre når du gjemmer deg alene?
Hvordan skulle det vært mulig?
Vel…
Du er nesten voksen nå, ikke sant?
Så du klarer dette helt fint.
Hvordan kan du si det når du er opptatt med å rømme hele tiden?
Hvorfor må jeg være voksen når du er så feig?
Ah-yi.
Du har rett.
Jeg er voksen.
Jeg bør ikke savne klemmer fra foreldrene mine lenger.
Men det er ikke tilfelle for Yoo-Yi.
Pappa, du bør passe på henne. Ikke søsteren hennes, ikke jeg!
Dette er for mye for meg.
Jeg er redd,
utslitt,
og jeg er lei av alt dette nå.
Jeg ville aldri bedt deg om å ta vare på meg også.
Så jeg ber deg om å ikke flykte helt alene og ta Yoo-yi med deg nå!
Beklager.
Beklager at jeg er en forferdelig far.
Hallo? Pappa…
En kveld der sollyset er igjen
Etter å ha spilt
En skygge som står helt alene
Gråter en stund
Fordi det har gått seg vill
På en vei som noen viste det en gang
Selv som stjernene
Begynner å sovne
Vekker hun den søvnige natten
Ved å riste den
Ber om en liten tjeneste
Før den sovner
Ber om å lyse opp denne veien
Er jenta
Som jeg alltid hadde håpet på
Et sted langt unna i enden av denne veien?
Må jeg klare det
Til enden av den lange veien
For å bli den jenta
Jeg håpet på å bli?
Natten forteller henne
At hun bør legge seg
God natt
Barndomsdrømmer
Gjennom en fingerstor åpning
I vinduet
Sniker en følelse av lengsel Seg langsomt inn
Når den når leppene mine
Og jeg prøver å rope på den
Etterlater den kun tårer
Denne sangen
Som vi drømmer om i kveld
Jeg håper vi krysser mørket på himmelen
For å hilse på den lykkeligste morgenen
Og alt vil gå i oppfyllelse
Natten klemmer henne
Og sier hun burde legge seg
God natt
Barndomsdrømmer
Mine siste dager
Farvel
En premie for god oppførsel går til Na Il-deung fra klasse 2-1.
Hei, Il-deung! Hva gjør du? Gå opp!
En premie for hva? God oppførsel?
Kanskje for å levere inn leksene?
Ja.
"Vi deler ut prisen for å anerkjenne hans eksemplariske oppførsel
rundt å hjelpe medelever i nød
med varmhjertet sjenerøsitet."
Så Na Il- deung hjalp Yoon Ah-yi av egen vilje?
Utpresset hun ham ikke?
De kan like gjerne skrive det på Yoon Ah-yis ansikt at hun får trygd.
Fattigdom er ikke noe å skamme seg over.
Jeg trodde at å komme meg ut av fattigdom var det viktigste skrittet i livet mitt.
Men jeg tok feil.
Nå ser jeg at det aldri var penger som presset meg over kanten,
men de voksne.
Jeg vil bli voksen.
Så umodne voksne ikke lenger
har kontroll over livet mitt. Jeg vil bli en elendig voksen,
akkurat som dem.
Du ville snakke?
La oss snakke.
Jeg beklager,
men kan vi snakke senere?
Du unngår meg.
Jeg vet at du ikke vil se på meg,
men jeg mener det. Jeg aner heller ikke hva som foregår.
Hvorfor skjer dette?
Nei.
Jeg har det bra.
Hva er bra med det?
Det var jeg som kom på denne gale avtalen.
Jeg var enig, så jeg er ikke noe bedre.
Da du spurte om jeg trengte penger.
Jeg tenker at du syntes synd på meg og ville være snill.
Yoon Ah-yi.
Mener du det?
Du burde være sint.
Kalle meg en taper og en feig jævel.
True med å fortelle alle sannheten!
Eller i det minste kjefte på meg!
Da blir jeg litt mindre patetisk.
Jeg fortalte sannheten!
Og…
…dette er resultatet.
Men vet du hva?
Jeg har det veldig bra.
Jeg er så frustrert over meg selv,
men jeg er lettet.
Det er pinlig og gjør meg utrolig sint. Men jeg ble i det minste ikke utvist.
Kom igjen. Utvisning?
-Å bli utvist er ingenting… -Ikke for deg!
Du kan ta en prøve eller studere i utlandet.
Men ikke jeg.
Å ta eksamen er min eneste mulighet.
Hei.
Du aner ikke hvor mye jeg angret på det etter at jeg fortalte læreren alt.
Selv ærlighet er en luksus jeg ikke har råd til.
Men du ber meg om å kjefte på deg uten å tenke?
Hva godt gjør det?
Jeg misunner at du kan banne og kjefte
uten å tenke på konsekvensene.
-Det holder. -Na Il-deung.
Så slutt å oppføre deg…
…som om du har det så fælt.
Det er litt morsomt.
Hvor skal du?
Vi har magikurs i dag.
Hva skal vi gjøre i dag? Kort?
Jeg vil slutte å lære magi.
Hvorfor det?
Jeg tror det er best om jeg jobber mer.
Du likte å lære magi.
Hva er poenget med kort glede når man sulter?
Jeg vil heller tjene penger og kjøpe noe godt å spise.
Er det alt? Er det derfor du slutter?
"Er det alt?"
Hva er så bra med magi?
Hva er poenget med å håpe at alt ordner seg,
bare for å bli skuffet etterpå?
Du kan smile,
om det bare er i et øyeblikk.
-Mister. -Ja?
Jeg vil be deg om en siste ting.
Det er et minne jeg vil glemme. Kan du slette det for meg?
Eller kanskje du kan gå tilbake i tid til før det skjedde.
Nei, jeg vil bare reise ti år på et blunk. Kan du…
…gjøre det for meg?
Ok. Jeg gjør det.
Virkelig?
Tror du på…
Vent, du tror ikke det er mulig?
Jeg trodde du var en ekte magiker.
Det er for tidlig å bli skuffet.
Jeg er ikke skuffet. Jeg er bare ferdig med forventninger.
Jeg drar nå.
Vent.
Dette er kortene jeg brukte da jeg begynte med magi.
Jeg skulle gi deg dem i timen i dag.
Her. De er min gave til deg.
Hva skjedde med armen din? Er du skadet?
Det er ingenting. Ha det.
Her.
Barn tenker ikke på konsekvenser.
Jeg var redd hun ville prøve å ta Il-deung med seg.
Det er en lettelse at hun har tatt til fornuft.
Ja, sir.
Takk for omtanken.
God natt.
Du må være sulten.
SØPPEL
Jeg ville spørre deg. Hva skal jeg gjøre med det?
Kast det.
Greit.
Jeg gjør som sønnen min sier.
Takk for at du respekterer mine valg og avgjørelser.
Selvsagt er det bare å velge ett av svarene
du har bestemt for meg alt.
Hva skjer med denne holdningen? Er det på grunn av Yoon Ah-yi?
Eller dette?
Selvsagt vet du alt.
Ja. Apropos.
Vet du hvor hardt jeg prøver?
Alle universitetsforberedelsene holder ikke,
så jeg er redd du kaster bort tiden.
-Er alt annet enn studier unødvendig? -Selvsagt!
Yoon Ah-yi, eller hva hun enn heter,
dro deg inn i dette rotet fordi du er svak og ikke var forsiktig!
-Du vet det er min feil, kom igjen! -Stopp!
Selv det å krangle er bortkastet tid!
Hvorfor gjør jeg alt dette?
Gutten min.
Det er lett å ha en drøm, men ikke alle får den oppfylt.
Uansett hva du vil gjøre nå, uansett hva du ønsker,
må du glemme det for fremtidens skyld.
Kan du gjøre det?
Jeg forstår ikke.
Jeg skal ta jusstudier og bli dommer eller aktor.
Det er din og pappas drøm.
Hva?
Så hvorfor må jeg…
…gi opp noe for det?
Mamma.
Jeg er oppriktig nysgjerrig.
De drømmene du snakker om.
Er det så galt å ikke ha en?
Må jeg leve livet bare for å bli noe?
Dæven!
Du skremte vettet av meg.
Hei.
Hva ser du på?
Og hva skal du gjøre med det?
Hva skal du gjøre?
Tyv! Ring politiet.
Tyv! Ring politiet!
Hei. Vær stille.
-Ta henne. Ta tyven. -Vær stille, er du snill?
-Ta henne. -Vær stille!
-Ta tyven. -Vær stille!
-Ta henne. Ta tyven! -Pokker.
Ta tyven!
Yoo-yi.
Jeg tok med noe godt å spise fra jobben.
Du gjemmer deg igjen, ikke sant?
Ingen smultringer til deg, hvis du ikke kommer fram.
Hvor er du?
Du er her, ikke sant?
Hva?
Du bør passe på henne. Ikke søsteren hennes, ikke jeg!
Så jeg ber deg om å ikke flykte helt alene og ta Yoo-yi med deg nå!
Yoo-yi.
Yoo-yi!
PRØVE
Yoo-yi!
Yoo-yi.
Hei, vet du hva klokka er…
Kan jeg hjelpe deg?
Unnskyld.
Er den ikke for kald?
Stien du står på.
Frue. Har du sett Yoo-yi i dag?
Ikke i dag.
Ok, takk.
Hallo?
Er dette Yoo-yis søsters nummer?
Ja, det er det.
Beklager at jeg ringer så sent. Jeg er moren til Yoo-yis venn, Hui-jin.
Yoo-yi sa hun var hjemme alene. Jeg skulle kjøre henne etter middag.
Men de sovnet etter å ha lekt sammen.
Er det greit om hun sover her og kommer hjem i morgen?
Hallo?
-Hallo? -Ja.
Ja.
Takk.
Jeg visste jeg valgte gode vinkler.
Hva er dette?
Hva?
I litteraturtimen en gang spurte læreren oss
hva våre lykkeligste minner med foreldrene våre var.
Og en gutt sa
at det var når foreldrene reiste utenlands.
Hele klassen begynte å le og klappe, men jeg skjønte ikke hva som var morsomt.
For jeg har bare ventet på at de skulle komme hjem.
Først moren min,
og nå faren min.
Når det har vært vanskelig, har jeg sagt til meg selv:
"Vi venter ikke på dem og forventer ingenting.
Den eneste du kan stole på, er deg selv, Yoon Ah-yi."
Så derfor
ville du gå frem i tid og bli voksen.
Du var lei av lidelsen og bitterheten.
Vet du hva…
…jeg sa til meg selv mens jeg løp rundt og lette etter Yoo-yi?
Annara sumanara.
Vil du fortsatt til fremtiden?
Jeg sender deg dit hvis du vil.
Jeg må gå.
Jeg har eksamen snart og mye å gjøre.
Tusen takk for alt.
Du vet hvordan du sa…
…at du hater at faren din alltid stikker av?
Er det ikke derfor du vil til fremtiden?
Det ville ikke skjedd uansett.
Hva om…
…det virkelig skjedde?
Vil du fortsatt rømme?
Vil du møte henne?
Hvem da?
Den personen du nettopp nevnte.
Den eneste personen i verden du kan stole på.
Annara…
…sumanara.
Hva synes du?
Vil du møte henne?
Jeg lurer på
om du heter Yoon Ah-yi?
Hvordan visste du det?
Jeg vet det bare.
Hva gjør du her? Venter du på moren din?
Hvordan visste du det også?
Jeg så denne.
Er det en tegning av moren din?
Jeg vet at det er vanskelig å tro, men det er ikke noe jeg ikke vet om deg.
Umulig.
Vet du virkelig alt?
Sannsynligvis.
Så gjett hva jeg vil vite mest nå.
Når moren din kommer tilbake.
Nei.
Om hun glemte løftet hun ga deg.
Løgner! Du vet ingenting.
Hun lovet deg å dra til havet på bursdagen din, ikke sant?
Det er en hemmelighet som bare mamma og jeg vet.
Jeg vet også hvordan du har det.
Så fortell meg alt.
Alt jeg virkelig vil vite.
Lukk øynene og lytt til musikken.
Kanskje det var for mye
Å be om at verden skulle omfavne meg
Har barnet Som trampet med de små føttene sine
Det fint?
Klarte du å overvinne
All lengselen Som du ba om la deg være i fred?
Det er for vanskelig Å bære den byrden alene
Selv alle de smertefulle drømmene
Alt vi ikke kunne snakke om
Og denne dagen vi tilbrakte sammen
Vi bretter alt til en hvit papirbåt
Og sender den til i morgen
Når vi møtes igjen
Etter å ha krysset det brede Og farlige havet
Håper jeg mitt fremtidige jeg
Ikke er så naiv eller svak
Og vil fortelle meg
At jeg er glad
Farvel for nå
Til den dagen
Vi møtes igjen
Jeg har heller ingen mamma.
Jeg venter fortsatt på moren min.
Akkurat som deg.
For å være ærlig har jeg ingen penger, og det gjør alt veldig vanskelig.
Men vet du hva?
Det er én ting jeg vil si med sikkerhet.
At jeg aldri har gitt opp og fortsatt kjemper hver dag.
Og jeg vet ikke hva du synes om dette,
men du og jeg er veldig like.
Så jeg tror det går bra.
Hva enn det er.
Er du skuffet over meg?
Hvis du sier at vi er ganske like,
føler jeg meg bra.
Jeg gir heller ikke opp. Som deg.
Hva var det?
Det vet du.
Det er tidsmagi.
Skjønner du ikke?
Du ble nettopp trøstet.
Av ditt fremtidige jeg.
Mister.
Ja?
Hvem er du…
…egentlig?
Hallo.
Har du sett noen som ser slik ut her?
"Forsvinner."
"Dukker opp". Suksess!
Ja!
SAVNET PERSON
Unnskyld meg.
Jeg er politi. Jeg har et spørsmål til deg.
Har du sett en sånn person her?
Har du sett ham?
Hvorfor leter du etter denne personen?
Han er av interesse i etterforskningen.
Jeg vet ikke. Beklager.
Hei.
Hvorfor leter politiet etter ham?
Hei, Yoon Ah-yi.
-Henger du fortsatt i fornøyelsesparken? -Hvorfor spør du?
Jeg ville bare vite om du visste
hva slags person han er, mannen som bor der.
Magikeren?
Magiker, du liksom.
Hun har visst ingen anelse.
Se på denne når du kjeder deg. Vent.
Den kan være litt for sjokkerende,
så jeg foreslår at dere holder hender og ser på den sammen.
Hva er det?
Bare ta den før jeg ombestemmer meg.
Hodet mitt er i ferd med å eksplodere,
og jeg vet ikke om jeg skal si noe til politiet.
Jeg er ekte.
Jeg er en ekte magiker.
Tekst: Trine Friis