NETFLIXOVA SERIJA
SVI SU POTREBITI DOBRODOŠLI
Bože moj.
Samo reci nešto, bilo što. Smisli izliku ako moraš.
Yoon Ah-yi. Moram razgovarati s tvojim roditeljima.
Reci majci…
koje nema.
-Dovedi oca. -Ali…
SAVJETODAVNA SLUŽBA
Mama.
Razrednik mi je rekao da dovedem tatu u školu.
Budući da sam još maloljetna, neke stvari zahtijevaju skrbnika.
Mislim da moj profesor ne zna
da to što imam tatu
ne znači da se netko brine o meni.
JI CHANG-WOOK
CHOI SUNG-EUN
HWANG IN-YOUP
REDATELJ: KIM SEONG-YOON
ZVUK ČAROLIJE
POSTATI ODRASLA OSOBA
Mama.
Hoćeš li zaista primiti moje pismo?
Annara sumanara.
Vidi tko nam je to.
Baš si zauzeta ovih dana, zar ne?
Viđaš se s Il-deungom u školi,
a onda znaš s kim poslije škole.
Opet si ovdje?
Je li onaj koga je Ha-na spomenula unutra?
Ne znam. Nisam provjeravala.
Ne glumi nevinašce.
Nešto si stavila unutra.
Jesi li mađioničaru ostavila poruku?
„Hej, čekala sam te.”
Ne, ništa takvo.
Stani!
Što?
Prazan je. Zašto pretjeruješ?
Sve si mi zagonetnija što te više upoznajem.
Hej. Nisi valjda zaljubljena u mađioničara?
Mislim, naravno. Priznajem da je prilično zgodan.
No ipak, je li to dovoljno…
Ha? Ona je…
Hej! Ignoriraš me?
-Ta mala… -Ne krivim je.
Pazi se.
Kuc-kuc.
Gospodine?
Ima li koga?
G. mađioničaru.
Ima li koga?
Ovdje nema nikoga.
Bože, toliko prašine.
Ništa mi se ovdje ne sviđa.
Što bi mogao raditi po cijele dane na ovako depresivnu mjestu?
Znam.
Možemo saznati na jedan način.
Što radiš? Jesi li završila?
Pričekaj.
Ozbiljno? Čekam još samo deset sekunda.
Dobro, evo!
Ozbiljno.
Deset, devet, osam,
sedam,
šest…
Pet.
Ha-na.
Daj. Pet ide nakon šest.
Što smjeraš?
Baš smo krenule kući. Zar ne?
Niste dovršili mađioničarski nastup.
Dugo smo čekale, ali sad je vrijeme za nastavu.
Obećajte da ćete nam pokazati idući put.
Doviđenja.
Čekaj.
Mislim…
da nešto skrivaš.
Ništa.
Da pogledamo što je to ništa?
Žao mi je.
Jedinstveno je i lijepo. Nisam si mogla pomoći.
Ne diraj
ništa ovdje bez dopuštenja.
To je nepoštovanje magije.
A prikradanje
još više.
Možete ići.
Doviđenja.
Ozbiljno. Mislila sam da će mi srce eksplodirati.
Spojila bih je da sam imala minutu.
Gdje si naučila biti tako nesmotrena?
Postavljanje skrivenih kamera je zločin. Mogla bih te prijaviti policiji!
Je li? Moja pomagačice Kim So-hee?
-Idemo. -Ja ništa nisam učinila.
-Jesi. Pomagala si mi. -Ne, nisam.
NAJBOLJA OBRAZOVNA USTANOVA PROBNI PRIJAMNI ISPIT
Kvragu.
Ostavio je knjige posvuda.
Što je ovo?
Da, zdravo.
Da, znam da je polagao ispit.
Molim vas, moj Il-deung ne bi…
Da, razumijem.
Noću kad svi spavaju
Budna sjedim sama
Ne mogu pustiti dan
Koji je već
Prošao
Čekam li koga ?
Moram li još nešto obaviti ?
Ili se možda
Prisjećam toga mjesta
Kojem se želim vratiti ?
Kad položim glavu u tvoje krilo
Češljaj mi kosu kao nekad
Kad sam bila jako mala
Čak i ako zaspim
Zbog slatka dodira tvoje ruke
Daj da ostanem ondje
Neko vrijeme
Ne budi me
Utonut ću u dubok san
Ajme.
Moja Yoo-yi darovita je pjevačica.
Tata?
Grebe me.
Grebe?
-Moja curica želi biti pjevačica? -Voljela bih to.
I tati bi se to svidjelo.
Hej, Ah-yi!
Tata.
Ah-yi.
Evo.
Ne moraš donositi još hrane.
Je li Yong-pal dolazio u posjet dok me nije bilo?
Nekoliko puta.
Shvaćam.
Nije bilo lako, zar ne?
Želim pitati je li se vratio za stalno,
je li dug otplaćen, ali…
Moja Ah-yi sad je odrasla. Zar ne?
Zahvaljujući nekome.
Hajde, jedi.
-Tata. -Da?
Ako si sutra slobodan,
možeš li svratiti u moju školu?
Tvoju školu? Zašto?
Istina. Ne trebam neki razlog da posjetim tvoju školu.
Naravno, bilo bi dobro pogledati školu
i upoznati se s profesorima. Naravno da mogu.
Učinit ću to.
Čekaj.
Samo malo.
Da, ja sam.
Što? Čekaj, ne. Kako mi iznenada možeš to učiniti?
Yoo-yi, jedi.
Ako mi daš nekoliko dana, mogu to riješiti.
STANARINA, HRANA, RAČUNI
RAČUNI
Moram ga vratiti. Da.
Samo sam ga nakratko posudila.
Kad novac sjedne na Il-deungov račun, malo pomalo,
neće biti tako strašno.
Ah-yi.
Kamo je tata otišao?
-Tata? -Da.
Što radiš?
SAVJETODAVNI URED
Dolazi li tvoj otac ili ne?
Što očekuješ od mene ako samo sjediš i šutiš?
Bože.
Ovakvo ponašanje samo će pogoršati situaciju.
Ta slika na kojoj ti Il-deung daje novac već je došla do ravnatelja.
A njegova majka prijeti Odborom protiv maltretiranja!
Yoon Ah-yi!
Pobogu!
Ozbiljno.
Yoon Ah-yi.
Kao tvoj profesor,
učinio sam što sam mogao kako bih poštovao tvoja učenička prava
i dao sam sve od sebe da budem što pravedniji u ovoj situaciji.
Zapamti to.
Dogovorili smo se!
Dogovorili?
Što?
Il-deung i ti?
Zbog ocjena.
-Halo? -Ah-yi.
Dakle…
Oprosti što nisam održao obećanje.
Nešto mi je hitno iskrsnulo.
Otišao sam, a da se nisam oprostio.
A novac…
Zaradit ću mnogo novca
i vratiti ti dvostruko kad se vratim kući.
Ozbiljan sam. Vjeruj mi.
I…
Neko vrijeme neću moći kontaktirati s tobom.
Ne brini se zbog mene.
Bože.
Ostavljam te s teškim teretom.
Trebao bih se sramiti.
Zašto onda ne ostaneš?
Tata.
Uzet ću više smjena
i raditi što god mogu.
Mora postojati način da to riješimo zajedno.
Možeš li me pokušati razumjeti?
Kad pogledam tebe i Yoo-yi,
žao mi je i srce me toliko boli
da je nepodnošljivo.
I bolje ti je kad se skrivaš u samoći?
Kako je to moguće? Nije tako.
Pa…
Moja Ah-yi sad je već odrasla, zar ne?
Preživjet ćeš ti ovo.
Kako mi možeš reći da mogu ovo preživjeti
kad stalno bježiš?
Zašto očekuješ da se ponašam odraslo
kad si ti takva kukavica?
Ah-yi.
Imaš pravo.
Odrasla sam.
Više mi ne nedostaju zagrljaji roditelja.
Ali to ne vrijedi za Yoo-Yi.
Tata, ti bi trebao preuzeti odgovornost za nju.
Ne njezina sestra, ne ja!
To mi je previše.
Bojim se,
iscrpljena sam
i sita svega ovoga.
Neću tražiti da se brineš o meni. Ne bih to ni sanjala.
Preklinjem te da ne pobjegneš sam
i da povedeš Yoo-yi sa sobom!
Žao mi je.
Žao mi je što sam grozan otac.
Halo? Tata.
Večer u kojoj je sunčeva svjetlost otišla
Nakon glumljenja
Sjene koja stoji sasvim sama
Neko vrijeme plače
Jer je zalutalo
Na cesti koju mu je netko jednom pokazao
Čak i dok zvijezde
Počinju drijemati
Ona se budi se u pospanoj noći
Drhteći
Tražeći jednu malu uslugu
Prije nego što zaspi
Tražeći da osvijetli ovaj put
Je li djevojka
Kakva sam željela biti
Negdje daleko na kraju ceste ?
Moram li doći
Do kraja te duge ceste
Da postanem djevojka
Kakva sam željela biti ?
Noć joj onda kaže
Da mora u krevet
Laku noć
Snovima iz djetinjstva
Kroz pukotinu kao prst široku
U prozoru
Osjećaj čežnje Polako se uvlači
Kad dođe do mojih usana
I pokušavam zazvati njegovo ime
Ostaju samo suze
Ova pjesma
O kojoj sanjamo ove noći
Nadam se da ćemo prijeći Tamu na nebu
Da pozdravimo najsretnije jutro
I sve će se to ostvariti
Noć je zatim zagrli
I kaže da počine
Laku noć
Snovima iz djetinjstva
Moji prošli dani
Zbogom
Posebnu nagradu za dobro ponašanje dobiva Na Il-deung, iz drugog razreda.
Hej, Il-deung! Što radiš? Idi gore!
Nagrada za što? Dobro ponašanje?
Možda zato što uvijek predaje zadaće?
Da.
„Ovom nagradom odajemo priznanje zbog uzorna ponašanja
u pomaganju kolegama koji trebaju pomoć
dobronamjernom velikodušnošću.”
Čekaj,
Na Il-deung je pomagao Yoon Ah-yi iz vlastita džepa?
Sigurno ga nije iznuđivala?
Komotno bi Yoon Ah-yi
na čelo mogli napisati da živi od socijalne pomoći.
Siromaštva se
ne treba sramiti.
Mislila sam da je izlazak iz siromaštva
najvažniji korak u prevladavanju bijede u životu.
Ali prevarila sam se.
Sad vidim da me cijelo ovo vrijeme
nije novac tjerao preko ruba,
nego odrasli.
Želim biti odrasla osoba.
Kako nezreli odrasli
više ne bi mogli upravljati mojim životom,
želim biti loša odrasla osoba
kao oni.
Htio si razgovarati?
Razgovarajmo.
Žao mi je,
ali poslije ćemo.
Stalno me izbjegavaš.
Znam da me ne želiš ni pogledati,
ali stvarno to mislim. Ni ja nemam pojma što se događa.
Zašto se sve ovo događa?
Ne.
Dobro sam, zbilja.
Što je u ovome dobro?
Ja sam smislio ovaj ludi dogovor.
A ja sam pristala, što me ne čini boljom.
Kad si
pitao trebam li novac.
Smatrat ću
da si se sažalio nada mnom jer imaš dobro srce.
Yoon Ah-yi.
Stvarno to misliš?
Trebala bi me izvrijeđati.
Nazovi me gubitnikom i kukavičkim gadom.
Zaprijeti da ćeš svima reći istinu!
Ili se bar izviči na mene!
Tako ću se
osjećati manje jadno.
Rekla sam istinu!
I…
ovo je rezultat.
Ali znaš što?
Zbilja,
dobro sam.
Toliko sam frustrirana sobom da me to izluđuje,
ali osjećam olakšanje.
Iskreno, to je takva sramota i neizrecivo me ljuti.
Ali barem me nisu izbacili.
Daj! Izbacili?
-Izbacivanje nije ništa… -Tebi nije!
Možeš polagati ispit ili studirati vani.
Ja to ne mogu.
Ako ne maturiram, gotovo je. Nemam druge opcije.
Hej.
Nemaš pojma koliko sam požalila
nakon što sam sve rekla profesoru.
Čak mi je i iskrenost luksuz.
Ali govoriš mi da te vrijeđam i vičem na tebe bez razmišljanja?
Što imam od toga?
Zaista ti zavidim
što možeš psovati i vikati
bez razmišljanja o posljedicama.
-Dosta. -Na Il-deung.
Prestani se ponašati
kao da si jadan preda mnom.
Iskreno, malo je smiješno.
Kamo ćeš?
Imamo sat magije.
Da vidimo što ćemo danas? Karte?
Želim prestati učiti o magiji.
Iznenada? Zašto?
Mislim da je bolje da imam više smjena na poslu.
Ali uživala si dok si učila o magiji.
Čemu tako kratko veselje kad gladuješ?
Radije bih zaradila još novca i kupila si nešto za jelo.
To je sve? Zato odustaješ?
„To je sve?”
Zašto je magija tako važna?
Koja je poenta da se nadaš da će sve uspjeti,
a onda se ubrzo razočaraš?
Barem se nasmiješ,
makar na trenutak.
-Gospodine. -Da?
Posljednji put
ozbiljno pitam.
Postoji sjećanje koje želim zaboraviti.
Možeš li mi ga izbrisati?
Ili me možeš vratiti u prošlost prije nego što se to dogodilo.
Ne, želim samo
da deset godina prođe u tren oka. Možeš li mi…
tako pomoći?
Dobro. Učinit ću to.
Stvarno?
Vjeruješ li u…
Čekaj,
ne misliš valjda da je to moguće?
-Mislila sam da si pravi čarobnjak. -Da?
Još je prerano za razočaranje.
Nisam razočarana.
No više ništa ne očekujem.
Idem sad.
Čekaj.
Ovo su
karte koje sam koristio kad sam počeo s magijom.
Dao bih ti ih na današnjoj poduci.
Uzmi ih. Moj su dar tebi.
Što ti je s rukom? Ozlijeđen si?
Nije ništa. Bok.
Evo.
Djeca ne razmišljaju o posljedicama.
Bojala sam se da će pokušati povući Il-deunga sa sobom.
Laknulo mi je što ima barem malo razuma.
Da, gospodine.
Hvala na brizi.
Laku noć.
Sigurno si gladan.
SMEĆE
Htjela sam te pitati kad se vratiš kući.
Što da radim s tim?
Baci sve.
Dobro.
Kako moj sin želi.
Hvala
što poštuješ moje odluke i izbore.
Naravno, samo biram jedan od odgovora
koje si ti već izabrala.
Kakav je to stav?
Zbog te Yoon Ah-yi?
Ili zbog ovoga?
Naravno, već sve znaš.
Da. I kad smo već kod toga!
Znaš li uopće koliko se trudim?
Čak i pripreme za fakultet možda neće biti dovoljne
pa se bojim da tratiš vrijeme na gluposti!
Sve osim učenja je beskorisno?
Naravno!
Ta Yoon Ah-yi, ili kako se već zove,
uvukla te u ovaj kaos
jer si slab i spustio si zidove!
-Znaš da sam ja kriv, daj! -Dosta!
Čak i ova svađa sada gubljenje je vremena.
Zašto sve ovo radim?
Sine.
Lako je sanjati,
ali ne mogu svi ostvariti svoje snove.
Što god da sada želiš učiniti,
što god želiš,
moraš se toga odreći radi svjetlije budućnosti.
Zar ne možeš?
Ne razumijem to.
Studirat ću pravo i postati sudac ili tužitelj,
ali to je tvoj i tatin san.
Što?
Zašto se onda ja moram…
odricati radi toga?
Mama.
Pitam jer me istinski zanima.
Ti snovi o kojima govoriš.
Zar je pogrešno ako ih nemaš?
Moram li živjeti samo da bih nešto stvorio?
Ti bokca!
Pobogu! Usrala sam se od straha.
Hej.
Što gledaš?
Što ćeš učiniti?
Lopov! Zovi policiju.
Hej. Tišina.
-Drži je. Uhvati lopova. -Molim te, šuti.
-Drži je. -Tiho!
-Uhvati lopova. -Tiho!
-Drži je. Uhvati ovog lopova! -Kvragu.
Uhvati lopova!
Yoo-yi.
Donijela sam nešto ukusno s posla.
Opet se skrivaš, zar ne?
Nećeš dobiti krafne ako ne izađeš.
Gdje si?
Ovdje si, zar ne?
Ha?
Ti bi trebao preuzeti odgovornost za nju.
Ne njezina sestra, ne ja!
Preklinjem te da ne pobjegneš sam
i da povedeš Yoo-yi sa sobom!
Yoo-yi.
Yoo-yi!
PROBNI ISPIT
Yoo-yi!
Yoo-yi.
Hej. Znaš li koliko je sati…
Mogu li kako pomoći?
Oprostite.
Nije li prehladan?
Put na kojem stojiš.
Gospođo. Jeste li danas vidjeli Yoo-yi?
Danas nisam.
Hvala.
Halo?
Ovo je broj Yoo-yine sestre?
Da, jest.
Oprostite što zovem ovako kasno.
Ja sam mama Yoo-yine prijateljice.
Yoo-yi je rekla da je sama pa sam je planirala dovesti nakon večere.
Ali zaspale su nakon igre.
Je li u redu ako prespava, a ja je sutra odvezem kući?
Halo?
Da.
Hvala vam.
Znala sam da su kutovi dobri.
Što je ovo?
Što?
Jednom nas je na književnosti
profesorica pitala
koje su nam najsretnije uspomene s roditeljima.
Jedan je dečko odgovorio
da je najviše volio s njima putovati po inozemstvu.
Cijeli se razred počeo smijati i pljeskati,
ali samo ja nisam shvatila zašto je to toliko smiješno.
Jer sam ja uvijek samo čekala da se vrate kući.
Prvo moja mama,
a sad i tata.
Kad god je bilo teško, stalno sam govorila sebi:
„Nemojmo ih čekati. Ne očekujmo ništa od njih.
Jedina osoba u koju se mogu pouzdati
si ti, Yoon Ah-yi.”
Zbog toga
si htjela nabrzinu odrasti.
Bila si sita patnje i ogorčenosti.
Znaš li…
što sam govorila sebi dok sam trčala,
tražeći Yoo-yi?
Annara
sumanara.
Još želiš putovati u budućnost?
Poslat ću te onamo ako želiš.
Moram ići.
Brzo će ispiti, a imam puno posla.
Hvala na svemu.
Znaš kako si rekla
da mrziš što ti tata uvijek bježi?
To je kao tvoja želja da preskočiš teške životne dijelove.
Pa, to ionako nije moguće.
Što ako bi se
to dogodilo?
Bi li svejedno htjela pobjeći?
Želiš je upoznati?
Koga?
Osobu koju si sad spomenula.
Jedinu osobu na koju se možeš osloniti.
Annara
sumanara.
Što kažeš?
Želiš je upoznati?
Je li slučajno
tvoje ime
Yoon Ah-yi?
Kako znaš?
Jednostavno
znam.
Što radiš ovdje? Čekaš nekoga?
Kako i to znaš?
Vidjela sam ovo.
Ovo je crtež tvoje mame, zar ne?
Znam da je teško povjerovati,
ali znam baš sve o tebi.
Nema šanse.
Stvarno sve znaš?
Vjerojatno.
Onda pogodi što me sad najviše zanima.
Kad ti se vraća mama.
Ne.
Je li zaboravila obećanje koje ti je dala.
Lažljivice! Nemaš pojma.
Obećala ti je
da će te za rođendan odvesti do oceana. Zar ne?
To znamo samo mama i ja.
Također znam
kako se osjećaš.
Onda,
reci mi sve.
Sve što želim znati.
Zažmiri
i pozorno slušaj.
Možda je bilo previše
Tražiti da me svijet zagrli
Je li to dijete Koje bi udaralo nožicama o pod
Dobro ?
Jesi li uspjela prevladati
Svu žudnju Koju si tražila da te ostavi na miru ?
Preteško je nositi taj teret sam
Čak i sve te bolne snove
Sve o čemu nismo mogle razgovarati
I ovaj dan koji smo provele zajedno
Sve ćemo složiti u brod od bijela papira
I poslati u sutrašnjicu
Kad ćemo se opet sresti
Nakon prelaska široka i opasna mora
Nadam se da moje buduće ja
Neće biti naivno ni slabo kao ja
I reći će mi
Da sam sretna
Zasad doviđenja
Do dana
Kad se opet sretnemo
Ni ja nemam mamu.
Zapravo,
još čekam svoju mamu.
Baš kao i ti.
Iskreno, nemam novca,
a to mi sve otežava.
Ali znaš što?
Želim ti reći u što sam sigurna.
Da nikad nisam odustala
i živim svaki dan boreći se.
Također,
ne znam što misliš o ovome…
ali ti i ja vrlo smo slične.
Mislim da ćeš biti dobro.
Kako god bilo.
Jesi li razočarana?
Kad kažeš da smo slične,
osjećam se dobro.
Ni ja neću odustati. Baš kao ti.
Što je to bilo?
Znaš.
To je vremenska magija.
Zar ne shvaćaš?
Tješila te…
tvoja buduća ti.
Gospodine.
Da?
Tko si ti
zapravo?
Zdravo.
Jeste li vidjeli nekoga tko izgleda ovako?
„Nestajanje”.
„Pojavljivanje”. Uspjeh!
Da!
TRAŽI SE NESTALA OSOBA SEO HA-YOON
Oprosti.
Ja sam policajac. Imam pitanje za tebe.
Jesi li vidjela nekog sličnog?
Jesi li ga vidjela?
Zašto ga tražite?
Osoba je od interesa u istrazi u tijeku.
Ne znam. Žao mi je.
Hej…
Zašto ga policija traži?
Hej, Yoon Ah-yi.
Još ideš u lunapark?
Zašto pitaš?
Samo…
zanimalo me znaš li
kakva je osoba čovjek koji živi ondje.
Čarobnjak?
Malo sutra.
Čini se da ona nema pojma.
Pogledaj ovo kad ti je dosadno. Čekaj.
Možda je previše šokantno,
pa predlažem da stisneš sponzora za ruku
i da pogledate zajedno.
Što je to?
Uzmite, prije nego što se predomislim.
Glava samo što mi ne pukne od razmišljanja bih li ovo trebala dati policiji.
Pravi sam.
Pravi sam čarobnjak.
Prijevod titlova: Željko Radić