‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫- אנו מקבלים בברכה את כל מי שצריך עזרה -‬
‫בחיי…‬
‫רק תגידי משהו, לא משנה מה.‬ ‫תמציאי תירוץ אם את צריכה.‬
‫אה?‬
‫יון אה-יי. אני חושב שאצטרך לדבר עם הורייך.‬
‫תגידי לאמא שלך…‬
‫שלא נמצאת בסביבה.‬
‫תביאי את אבא שלך.‬
‫- חדר היועץ -‬
‫אמא.‬
‫המחנך ביקש שאביא את אבא לבית הספר.‬
‫בגלל שאני עדיין קטינה,‬ ‫יש דברים שמצריכים התערבות אפוטרופוס.‬
‫אני לא חושבת שהמורה שלי יודע‬
‫שגם אם יש לי אבא‬
‫זה לא בהכרח אומר שמישהו דואג לי.‬
‫- אנארה סומנארה: צלילי הקסם -‬
‫- פרק 4‬ ‫איך להתבגר -‬
‫אמא.‬
‫האם המכתב שלי באמת יגיע אלייך?‬
‫אנארה סומנארה.‬
‫תראי מי כאן.‬
‫את די עסוקה בזמן האחרון, אה?‬
‫את מתראה עם נה איל-דונג בביה"ס,‬
‫ונפגשת עם את-יודעת-מי אחרי הלימודים.‬
‫את שוב כאן?‬
‫את-יודעת-מי נמצא בפנים?‬
‫לא יודעת. לא בדקתי.‬
‫אל תעמידי פני תמימה.‬
‫ראיתי שהכנסת לשם משהו.‬
‫ניסית להשאיר לקוסם מכתב או משהו?‬
‫"היי, חיכיתי לך."‬
‫לא, זה לא זה.‬
‫אה.‬
‫תפסיקי!‬
‫מה?‬
‫זה ריק. מה את מתרגשת?‬
‫את נעשית יותר ויותר מסתורית‬ ‫ככל שאני מכירה אותך יותר.‬
‫היי. את לא באמת מאוהבת בקוסם, נכון?‬
‫בטח, אני מודה שהוא נראה טוב.‬
‫אבל עדיין, זה מספיק כדי…?‬
‫אה? היא…‬
‫היי! את מתעלמת ממני?‬
‫חתיכת…‬ ‫-אני לא מאשימה אותה.‬
‫תיזהרי.‬
‫טוק טוק.‬
‫אדון?‬
‫מישהו בבית?‬
‫אדון קוסם?‬
‫יש כאן מישהו?‬
‫אין כאן אף אחד.‬
‫וואו, כמה אבק.‬
‫המקום הזה עושה לי צמרמורת.‬
‫מה כבר יש לעשות כל היום במקום מדכא כזה?‬
‫נכון, אה?‬
‫יש דרך אחת שבה נוכל לגלות.‬
‫מה את עושה? סיימת?‬
‫חכי.‬
‫את רצינית? אני מחכה עוד עשר שניות.‬
‫אמרתי לך שאני אצליח.‬
‫נו באמת.‬
‫עשר, תשע, שמונה,‬
‫שבע, שש…‬
‫חמש.‬
‫הא-נה…‬
‫תמשיכי. חמש בא אחרי שש.‬
‫מה את עושה?‬
‫בדיוק עמדנו לעזוב. נכון?‬
‫לא סיימת את מופע הקסמים מהפעם הקודמת.‬
‫חיכינו לך הרבה זמן,‬ ‫אבל אנחנו צריכות לחזור.‬
‫תבטיח שתראה לנו את המשך המופע‬ ‫בביקור הבא שלנו. טוב?‬
‫להתראות.‬
‫חכי.‬
‫נראה לי…‬
‫שאת מסתירה משהו.‬
‫זה שום דבר.‬
‫שנראה מה זה השום דבר הזה?‬
‫אני מצטערת.‬
‫הוא כזה יפה ומיוחד. לא התאפקתי.‬
‫אל…‬
‫תיגעי בשום דבר כאן בלי רשות.‬
‫את לא מכבדת את הקסם.‬
‫וכניסה הנה בלי רשות…‬
‫גרועה עוד יותר.‬
‫אתן יכולות ללכת.‬
‫להתראות.‬
‫בחיי. חשבתי שהלב שלי עומד להתפוצץ.‬
‫הייתי מצליחה לחבר את זה‬ ‫אם היתה לי עוד דקה.‬
‫איפה למדת להיות כזאת עבריינית?‬
‫זה לא חוקי להתקין מצלמות נסתרות.‬ ‫אני צריכה לדווח עלייך למשטרה.‬
‫אה, כן? ורוצה להיות השותפה שלי לפשע?‬
‫בואי כבר.‬ ‫-היי, אני לא עשיתי כלום.‬
‫בטח שעשית. את שותפה.‬ ‫-לא, אני לא.‬
‫- מבחן דמה בפסיכומטרי: אנגלית -‬
‫לעזאזל.‬
‫הוא זורק את הספרים שלו בכל מקום.‬
‫מה זה?‬
‫כן, הלו.‬
‫כן, אני יודעת על מבחן ההכנה.‬
‫נו באמת, איל-דונג לעולם לא…‬
‫כן, אני מבינה.‬
‫"בלילה כשכולם ישנים‬
‫אני יושבת ערה‬
‫לא מסוגלת להרפות מהיום‬
‫שכבר‬
‫חלף על פניי‬
‫האם אני מחכה למישהו?‬
‫האם נותר לי דבר מה לעשות?‬
‫או שאולי‬
‫אני נזכרת במקום ההוא‬
‫אליו אני כמהה לחזור?‬
‫כשאני מניחה את ראשי בחיקך‬
‫ומזיזה את השיער כפי שנהגת לעשות‬
‫כשהייתי קטנה‬
‫אפילו אם אירדם‬
‫למגע ידך המתוק‬
‫תן לי להישאר כאן‬
‫למשך זמן מה‬
‫אל תעיר אותי‬
‫ואשקע בשינה עמוקה"‬
‫אוי…‬
‫יו-יי שלי היא זמרת מוכשרת.‬
‫אבא?‬
‫זה מגרד.‬
‫זה מגרד?‬
‫תרצי להיות זמרת?‬ ‫-אני אשמח.‬
‫גם אבא ישמח.‬
‫אה, אה-יי!‬
‫אבא.‬
‫אה-יי.‬
‫בבקשה.‬
‫את לא צריכה להביא עוד אוכל.‬
‫יונג-פאל בא הנה כשלא הייתי?‬
‫כמה פעמים.‬
‫אני מבין.‬
‫לא היה לכן קל, נכון?‬
‫אני רוצה לשאול אם הוא חזר לתמיד,‬
‫אם החובות שלו שולמו כולם, אבל…‬
‫וואו, אה-יי שלי גדלה כל כך, אה?‬
‫הודות למי?‬
‫קדימה, תאכלי.‬
‫אבא.‬ ‫-כן?‬
‫אם אתה חופשי מחר,‬
‫תוכל לבוא לבית הספר שלי?‬
‫לבית הספר שלך? למה?‬
‫נכון. אני לא צריך סיבה מיוחדת לבוא לשם.‬
‫בטח, יהיה נחמד לראות את בית הספר שלך‬
‫ולפגוש את המורים שלך. בטח, אני אבוא.‬
‫אין בעיה.‬
‫אה. רגע.‬
‫כן, מדבר.‬
‫מה? רגע, לא.‬ ‫איך אתה יכול לעשות לי את זה פתאום?‬
‫יו-יי, תאכלי.‬
‫תן לי רק עוד כמה ימים, אני אטפל בזה.‬
‫- שכר דירה, אוכל, חשבונות -‬
‫- חשבונות -‬
‫אני רק צריכה להחזיר את הכסף, כן.‬
‫לוויתי אותו רק לזמן קצר.‬
‫ברגע שהכסף יחזור בהדרגה‬ ‫לחשבון של איל-דונג,‬
‫אף אחד לא יעשה מזה סיפור.‬
‫אה-יי.‬
‫לאן אבא הלך?‬
‫אבא?‬ ‫-כן.‬
‫מה את עושה?‬
‫- חדר היועץ -‬
‫אז אבא שלך מגיע או לא?‬
‫מה את מצפה שאעשה אם את לא אומרת כלום?‬
‫בחיי.‬
‫התנהגות כזאת רק תחמיר את המצב.‬
‫הצילום הזה שבו איל-דונג נותן לך כסף‬ ‫כבר הגיע למשרד המנהל,‬
‫ואמא של איל-דונג מאיימת להגיש תלונה‬ ‫לוועדה נגד בריונות.‬
‫יון אה-יי!‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫בחיי.‬
‫יון אה-יי.‬
‫בתור המורה שלך,‬
‫עשיתי ככל יכולתי‬ ‫כדי לכבד את זכויותייך כתלמידה,‬
‫ועשיתי כמיטב יכולתי כדי לטפל בעניין הזה‬ ‫בצורה הוגנת ככל האפשר.‬
‫תזכרי את זה.‬
‫עשינו עסקה!‬
‫עסקה?‬
‫איזו עסקה?‬
‫עסקה בינך לבין איל-דונג?‬
‫זה היה קשור לתוצאות המבחנים.‬
‫הלו.‬ ‫-אה-יי.‬
‫טוב…‬
‫מצטער שלא קיימתי את ההבטחה שלי.‬
‫צץ משהו דחוף.‬
‫עזבתי בלי להיפרד מכן אפילו.‬
‫אה, ולגבי הכסף.‬
‫אני עומד להרוויח הרבה כסף‬
‫ואחזיר לך סכום כפול בפעם הבאה שאגיע הביתה.‬
‫אני רציני. תסמכי עליי, בסדר?‬
‫וגם…‬
‫לא אוכל ליצור איתך קשר במשך זמן מה.‬
‫אז אל תדאגי לי.‬
‫בחיי…‬
‫אני משאיר אותך עם נטל כבד.‬
‫אני צריך להתבייש בעצמי.‬
‫אז אולי לא תעזוב?‬
‫אבא.‬
‫אעבוד יותר משמרות,‬
‫אעשה כל מה שאוכל.‬
‫חייבת להיות דרך לפתור את הבעיה הזו יחד.‬
‫את יכולה קצת לנסות ולהבין אותי?‬
‫כשאני מסתכל עלייך ועל יו-יי,‬
‫אני כל כך מצטער, הלב שלי כואב כל כך,‬
‫שזה בלתי נסבל.‬
‫ואתה מרגיש טוב יותר‬ ‫כשאתה הולך ומתחבא לבדך?‬
‫מה פתאום, ממש לא.‬
‫טוב…‬
‫אה-יי שלי כבר גדולה, אה?‬
‫אז תצליחי לעבור את זה בלי בעיה.‬
‫איך אתה יכול לומר לי את זה‬
‫כשאתה כל הזמן בורח?‬
‫למה אתה מצפה שאתנהג בצורה בוגרת‬
‫כשאתה מתנהג בפחדנות שכזו?‬
‫אה-יי.‬
‫אתה צודק.‬
‫אני כבר גדולה.‬
‫אני בגיל שבו כבר לא צריכים חיבוקים‬ ‫מאמא ואבא.‬
‫אבל יו-יי לא כזו.‬
‫אבא, אתה זה שצריך להיות אחראי עליה.‬
‫לא אחותה, לא אני.‬
‫זה יותר מדי בשבילי.‬
‫אני מפחדת,‬
‫אני מותשת,‬
‫ונמאס לי מכל זה.‬
‫לא אבקש ממך לדאוג גם לי.‬ ‫לא אחלום לעשות את זה.‬
‫אבל אני מתחננת בפניך שלא תברח לבדך,‬
‫אלא שתיקח איתך את יו-יי, ברגע זה!‬
‫אני מצטער.‬
‫אני מצטער שאני כזה אבא גרוע.‬
‫הלו? אבא…‬
‫"ערב שבו אור השמש דעך‬
‫אחרי המשחק‬
‫צל עומד לבדו‬
‫ובוכה למשך זמן מה‬
‫כי הוא הלך לאיבוד‬
‫בדרך שמישהו הראה לו פעם‬
‫אפילו בשעה שעפעפי הכוכבים‬
‫נעשים כבדים‬
‫היא מעוררת את הלילה המנומנם‬
‫מטלטלת אותו‬
‫ומבקשת ממנו עוד טובה אחת קטנה‬
‫לפני שיירדם‬
‫מבקשת שיאיר את הדרך הזו‬
‫האם הנערה‬
‫שתמיד קיוויתי להיות‬
‫מחכה בסוף אותה הדרך?‬
‫האם עליי להגיע‬
‫לסוף הדרך הארוכה‬
‫כדי להפוך לאותה הנערה‬
‫שקיוויתי להיות?‬
‫הלילה אז אומר לה‬
‫שעליה ללכת לישון‬
‫לילה טוב‬
‫חלומות ילדות‬
‫דרך סדק ברוחב אצבע‬
‫בחלון‬
‫תחושת כמיהה מתגנבת לאיטה פנימה‬
‫כשהיא מגיעה לשפתיי‬
‫ואני מנסה לקרוא בשמה‬
‫היא משאירה אחריה רק דמעות‬
‫השיר הזה‬
‫עליו אנו חולמות הלילה‬
‫אני מקווה שנחצה את האפלה בשמיים‬
‫כדי לקבל את פני הבוקר המאושר‬
‫והכול יתגשם‬
‫הלילה אז מחבק אותה‬
‫ואומר שעליה ללכת לישון‬
‫לילה טוב‬
‫חלומות ילדות‬
‫ימי עברי‬
‫היו שלום"‬
‫פרס מיוחד על התנהגות טובה‬ ‫מוענק לנה איל-דונג, משכבה 2, כיתה 1.‬
‫איל-דונג! מה אתה עושה? תיגש!‬
‫פרס על מה? על התנהגות טובה?‬
‫אולי על זה שהוא טוב בהגשת שיעורי הבית?‬
‫כן.‬
‫"אנו מעניקים לך פרס זה לאות התנהגות מופתית‬
‫שבמהלכה עזרת לחבריך‬
‫בנדיבות מחממת-לב."‬
‫רגע, אז…‬
‫נה איל-דונג עזר כספית לאה-יי מכיסו שלו?‬
‫בטוח שהיא לא סחטה אותו?‬
‫שכבר יכתבו לה על הפרצוף‬ ‫שהיא חיה על קצבאות.‬
‫עוני הוא לא משהו‬
‫שיש להתבייש בו.‬
‫חשבתי שההיחלצות מהעוני‬
‫היא הצעד החשוב ביותר שאוכל לעשות‬ ‫כדי להיות מאושרת.‬
‫אבל טעיתי.‬
‫עכשיו אני מבינה שכל הזמן הזה‬
‫מה שאמלל אותי לא היה הכסף.‬
‫אלא המבוגרים.‬
‫אני רוצה גם להיות מבוגרת,‬
‫כדי שמבוגרים ילדותיים לא יוכלו יותר‬
‫לשלוט בחיים שלי. אני רוצה…‬
‫להפוך להיות מבוגרת עלובה,‬
‫ממש כמותם.‬
‫רצית לדבר איתי?‬
‫בואי נדבר.‬
‫אני מצטערת, אבל…‬
‫בוא נדבר אחר כך.‬
‫את מתחמקת ממני כל הזמן.‬
‫אני יודע שאת לא רוצה אפילו להסתכל עליי,‬
‫אבל אני רציני, אני גם לא מבין מה קורה.‬
‫למה כל זה קורה?‬
‫לא.‬
‫אני בסדר, באמת.‬
‫מה כל כך "בסדר" בזה?‬
‫אני זה שחשב‬ ‫על הרעיון המטורלל הזה מלכתחילה.‬
‫ואני הסכמתי לו, אז אני לא טובה יותר ממך.‬
‫כש…‬
‫כששאלת אותי אם אני צריכה כסף,‬
‫חשבתי…‬
‫שאתה מרחם עליי מטוב ליבך.‬
‫יון אה-יי.‬
‫את באמת מתכוונת לזה?‬
‫את צריכה לגדף אותי.‬
‫להגיד שאני אפס ומנוול פחדן.‬
‫לאיים לספר לכולם את האמת.‬
‫או לפחות לצעוק עליי.‬
‫ככה…‬
‫ארגיש פחות פתטי.‬
‫אבל כן אמרתי את האמת!‬
‫ו…‬
‫זו התוצאה.‬
‫אבל יודע מה?‬
‫אני באמת…‬
‫באמת בסדר.‬
‫אני כל כך מתוסכלת מעצמי שזה מטריף אותי,‬
‫אבל אני לא יכולה אלא לחוש הקלה.‬
‫זה באמת כל כך מביך, וזה מכעיס אותי מאוד.‬
‫אבל לפחות לא סילקו אותי.‬
‫בחייך. שיסלקו אותך?‬
‫זה שום דבר…‬ ‫-בשבילך, אולי.‬
‫לך יש אפשרויות לימודים אחרות.‬
‫אבל לי אין.‬
‫אם לא אסיים כאן את הלימודים,‬ ‫לא יהיה לי לאן ללכת.‬
‫היי.‬
‫אין לך מושג כמה התחרטתי‬
‫אחרי שסיפרתי הכול למורה, נכון?‬
‫מסתבר שאפילו כנות היא מותרות‬ ‫שאני לא יכולה להרשות לעצמי.‬
‫ואתה רוצה שאני אצעק עליך ואגדף אותך?‬
‫איך זה יעזור לי?‬
‫אני ממש…‬
‫מקנאה בך שאתה יכול פשוט לקלל ולצעוק‬
‫בלי להתחשב בהשלכות.‬
‫מספיק.‬ ‫-נה איל-דונג.‬
‫תפסיק להתנהג מולי…‬
‫כאילו אתה כזה אומלל.‬
‫האמת שזה קצת מצחיק.‬
‫לאן את הולכת?‬
‫יש לנו שיעור קסמים היום.‬
‫בואי נראה, מה נעשה היום? קלפים?‬
‫אני רוצה להפסיק ללמוד קסמים.‬
‫פתאום? למה?‬
‫אני חושבת שעדיף שאעבוד יותר משמרות בעבודה.‬
‫אה. אבל את אוהבת ללמוד קסמים.‬
‫מה הטעם בהנאה רגעית כזאת כשגוועים ברעב?‬
‫אני מעדיפה להרוויח יותר כסף‬ ‫ולקנות לעצמי אוכל טוב.‬
‫זהו? זאת הסיבה שאת פורשת?‬
‫"זהו"?‬
‫מה כל כך מיוחד בקסם בכלל?‬
‫מה הטעם לטפח תקוות שהכול יסתדר בסוף,‬
‫רק כדי להתאכזב?‬
‫לפחות יוצא לך לחייך קצת.‬
‫אפילו אם זה רק לרגע.‬
‫אדון.‬ ‫-כן?‬
‫אני מבקשת ממך בפעם האחרונה, בכל הרצינות.‬
‫יש זיכרון שאני רוצה לשכוח.‬
‫תוכל להעלים אותו עבורי?‬
‫או אולי תוכל להחזיר את הזמן לאחור,‬ ‫לזמן לפני שזה קרה?‬
‫לא, אני רק רוצה…‬
‫שעשר שנים יחלפו כהרף עין. אתה לא יכול…?‬
‫לעשות את זה בשבילי?‬
‫בסדר. אעשה את זה.‬
‫באמת?‬
‫האם את מאמינה…‬
‫רגע, את…‬
‫את לא באמת מאמינה שזה אפשרי, נכון?‬
‫חשבתי שאתה קוסם אמיתי.‬ ‫-אה?‬
‫מוקדם מדי להרגיש כבר מאוכזבת.‬
‫אני לא מאוכזבת.‬
‫פשוט גמרתי לפתח ציפיות.‬
‫אני אלך.‬
‫חכי.‬
‫אלה…‬
‫הקלפים שהשתמשתי בהם כשהתחלתי לעשות קסמים.‬
‫רציתי לתת לך אותם בשיעור היום.‬
‫אז קחי אותם. מתנה ממני אלייך.‬
‫מה קרה ליד שלך? נפצעת?‬
‫זה שום דבר. להתראות.‬
‫קחי.‬
‫ילדים עושים דברים בלי לחשוב על ההשלכות.‬
‫חששתי שהיא תנסה להפיל‬ ‫את איל-דונג יחד איתה.‬
‫הוקל לי לראות שיש לה מעט שכל ישר.‬
‫כן, אדוני.‬
‫אני מודה לך על דאגתך.‬
‫לילה טוב.‬
‫אתה בטח רעב.‬
‫- שקית אשפה -‬
‫השארתי את זה בחוץ‬ ‫כדי שאוכל לשאול אותך כשתחזור.‬
‫מה לעשות עם זה?‬
‫תזרקי הכול.‬
‫בסדר.‬
‫מה שהבן שלי אומר.‬
‫תודה לך…‬
‫שאת מכבדת את הבחירות וההחלטות שלי.‬
‫כמובן, את פשוט בוחרת באחד הפתרונות‬
‫שכבר בחרת בשבילי.‬
‫מה זו ההתנהגות הזו?‬
‫זה בגלל יון אה-יי הזו?‬
‫או הדברים האלה?‬
‫כמובן שאת כבר יודעת הכול.‬
‫כן. ואפרופו…‬
‫יש לך מושג כמה אני מתאמצת בשבילך?‬
‫אפילו הזמן שאתה מקדיש‬ ‫להכנה לאוניברסיטה עלול לא להספיק,‬
‫אז אני מודאגת שאתה מבזבז‬ ‫את הזמן שלך על שטויות.‬
‫הדבר היחיד שחשוב זה ללמוד?‬
‫כמובן.‬
‫יון אה-יי הזו, או איך שלא קוראים לה,‬
‫היא הכניסה אותך לבלגן הזה‬
‫כי היית חלש ולא נזהרת.‬
‫זאת היתה אשמתי, לא אשמתה.‬ ‫-מספיק!‬
‫אפילו הריבים האלה שלנו‬
‫הם בזבוז זמן.‬
‫בשביל מה אני עושה את כל זה?‬
‫בן.‬
‫זה קל מאוד לחלום,‬
‫אבל לא כולם יכולים להגשים את חלומותיהם.‬
‫לא משנה מה בא לך לעשות כרגע,‬
‫לא משנה מה אתה רוצה,‬
‫אתה חייב לוותר על זה למען העתיד שלך.‬
‫אתה מסוגל או לא?‬
‫אני לא מבין.‬
‫אם אלך לבי"ס למשפטים‬ ‫ואהפוך להיות שופט או תובע,‬
‫זה יהיה החלום שלך ושל אבא.‬
‫מה?‬
‫אז למה אני חייב…‬
‫לוותר על משהו בשביל זה?‬
‫אמא.‬
‫אני שואל אותך, כי אני באמת רוצה לדעת.‬
‫החלומות האלה שאת מדברת עליהם.‬
‫זה כל כך נורא שאני לא רוצה בזה?‬
‫אני חייב לחיות את חיי‬ ‫רק כדי לעשות מעצמי משהו?‬
‫לעזאזל!‬
‫בחיי. הפחדת אותי נורא.‬
‫היי.‬
‫על מה אתה מסתכל?‬
‫ומה תעשה בנדון?‬
‫מה אתה מתכוון לעשות?‬
‫גנבת! תתקשרו למשטרה.‬
‫היי. תהיה בשקט.‬
‫תפסו אותה. תפסו את הגנבת.‬ ‫-תהיה בשקט, בבקשה?‬
‫תפסו אותה.‬ ‫-תהיה בשקט.‬
‫תפסו את הגנבת.‬ ‫-תהיה בשקט.‬
‫תפסו אותה. תפסו את הגנבת!‬ ‫-לעזאזל.‬
‫תפסו את הגנבת!‬
‫יו-יי.‬
‫הבאתי מהעבודה משהו טעים.‬
‫את שוב מתחבאת, נכון?‬
‫לא תקבלי דונאטס אם לא תצאי.‬
‫איפה את?‬
‫את פה, נכון?‬
‫אה?‬
‫אתה זה שצריך להיות אחראי עליה.‬
‫לא אחותה, לא אני!‬
‫אבל אני מתחננת בפניך שלא תברח לבדך‬
‫אלא שתיקח איתך את יו-יי, ברגע זה!‬
‫יו-יי.‬
‫יו-יי!‬
‫- מבחן הכנה -‬
‫יו-יי!‬
‫יו-יי.‬
‫היי. את יודעת מה השעה…?‬
‫אפשר לעזור לך?‬
‫אני מצטערת.‬
‫מצטערת.‬
‫לא קר לך מדי?‬
‫בדרך שבה אתה הולך?‬
‫גברתי, ראית היום את יו-יי?‬
‫לא, לא ראיתי.‬
‫טוב, תודה.‬
‫הלו?‬
‫אני מדברת עם אחותה של יו-יי?‬
‫כן, מדברת.‬
‫אוי, מצטערת שהתקשרתי כל כך מאוחר.‬
‫אני אמא של היו-ג'ין, חברה של יו-יי.‬
‫יו-יי אמרה שהיא לבד בבית,‬
‫אז תכננתי להחזיר אותה אחרי ארוחת הערב.‬
‫אבל שתיהן נרדמו אחרי ששיחקו יחד.‬
‫זה בסדר אם היא תישן כאן ואחזיר אותה מחר?‬
‫הלו?‬
‫-כן.‬
‫כן.‬
‫תודה לך.‬
‫ידעתי שבחרתי זווית טובה.‬
‫מה זה?‬
‫מה?‬
‫פעם, בשיעור ספרות,‬
‫המורה שאל אותנו…‬
‫מה הזיכרון השמח ביותר שלנו מההורים שלנו.‬
‫ואחד התלמידים אמר…‬
‫שזה מתי שההורים שלו‬ ‫טיילו בחוץ לארץ ולא היו בבית.‬
‫כל הכיתה התחילה לצחוק ולמחוא כפיים,‬
‫אבל אני הייתי היחידה‬ ‫שלא הבינה מה כל כך מצחיק.‬
‫כי אני תמיד רק חיכיתי שהם יחזרו הביתה.‬
‫קודם אמא שלי,‬
‫ועכשיו אבא שלי.‬
‫בכל פעם שהמצב היה קשה,‬ ‫אמרתי לעצמי שוב ושוב:‬
‫"אל תחכי להם. אל תחכי להם.‬
‫האדם היחיד בעולם שאת יכולה לסמוך עליו,‬
‫הוא את, יון אה-יי."‬
‫לכן…‬
‫רצית לדלג קדימה בזמן ולהיעשות מבוגרת.‬
‫נמאס לך לסבול ולנטור טינה.‬
‫אתה יודע…‬
‫מה שאמרתי לעצמי בזמן שהתרוצצתי‬
‫וחיפשתי את יו-יי?‬
‫אנארה…‬
‫סומנארה.‬
‫את עדיין רוצה לדלג לעתיד?‬
‫אשלח אותך לשם אם תרצי.‬
‫אני צריכה ללכת.‬
‫הבחינות מתקרבות, ויש לי הרבה עבודה.‬
‫תודה על הכול.‬
‫זוכרת שאמרת…‬
‫שאת שונאת את זה שאבא שלך תמיד בורח?‬
‫אבל זה לא דומה לרצון שלך‬ ‫לדלג על החלקים הקשים ולהגיע לעתיד?‬
‫טוב, זה לא כאילו שזה יקרה אי פעם.‬
‫מה אם…‬
‫זה כן יוכל לקרות?‬
‫עדיין תרצי לברוח?‬
‫את רוצה לפגוש אותה?‬
‫את מי?‬
‫את מי שהזכרת.‬
‫האדם היחיד בעולם שאת יכולה לסמוך עליו.‬
‫אנארה…‬
‫סומנארה.‬
‫מה את אומרת?‬
‫תרצי לפגוש אותה?‬
‫האם במקרה…‬
‫קוראים לך…‬
‫יון אה-יי?‬
‫איך ידעת?‬
‫אני פשוט…‬
‫יודעת.‬
‫מה את עושה כאן? את מחכה לאמא שלך?‬
‫איך ידעת גם את זה?‬
‫ראיתי את זה.‬
‫ציירת את אמא שלך, נכון?‬
‫אני יודעת שיהיה לך קשה להאמין…‬
‫אבל אני יודעת עלייך הכול.‬
‫לא יכול להיות.‬
‫את באמת יודעת הכול?‬
‫רוב הסיכויים.‬
‫אז נחשי מה אני הכי רוצה לדעת ברגע זה.‬
‫לדעת מתי אמא שלך חוזרת.‬
‫לא.‬
‫לדעת אם היא שכחה את מה שהיא הבטיחה לך.‬
‫שקרנית! את לא יודעת כלום.‬
‫היא הבטיחה לך…‬
‫שהיא תיקח אותך לראות את הים‬ ‫ביום ההולדת שלך. נכון?‬
‫זה סוד שרק אמא שלי ואני יודעות.‬
‫אני גם יודעת…‬
‫איך את מרגישה בפנים.‬
‫אם ככה…‬
‫ספרי לי הכול.‬
‫ספרי לי כל מה שאני ממש רוצה לדעת.‬
‫עצמי את עינייך…‬
‫והקשיבי היטב.‬
‫"אולי זה היה יותר מדי‬
‫לבקש מהעולם לחבק אותי‬
‫הילדה הזו שרוקעת ברגליה הקטנות‬
‫האם שלומה טוב?‬
‫האם הצלחת להתגבר‬
‫על הכמיהה שרצית שתרפה ממך?‬
‫קשה מדי לשאת בנטל לבד‬
‫עם כל החלומות הכואבים הללו‬
‫כל הדברים עליהם לא יכולנו לדבר‬
‫והיום שבילינו יחד‬
‫נקפל אותם ונהפוך לסירת נייר‬
‫שאותה נשיט אל המחר‬
‫כשניפגש שוב‬
‫אחרי שנחצה את הים הגדול והמסוכן‬
‫אני מקווה שאני מהעתיד‬
‫לא תהיה תמימה או חלשה כמוני‬
‫ותאמר לי‬
‫שאני מאושרת‬
‫היי שלום לעת עתה‬
‫עד אותו היום‬
‫שבו ניפגש שוב"‬
‫גם לי אין אמא.‬
‫בעצם,‬
‫אני עדיין מחכה לה.‬
‫ממש כמוך.‬
‫אם לומר את האמת, אין לי הרבה כסף,‬
‫וזה מקשה מאוד על המצב.‬
‫אבל יודעת מה?‬
‫יש דבר אחד שאני רוצה לומר לך בביטחון.‬
‫שמעולם לא ויתרתי…‬
‫ואני ממשיכה לחיות יום אחר יום, ולהיאבק.‬
‫וגם…‬
‫לא יודעת איך את מרגישה לגבי זה…‬
‫אבל אני ואת דומות מאוד.‬
‫אז אני חושבת שתהיי בסדר גמור.‬
‫לא משנה מה יהיה.‬
‫את מאוכזבת ממני?‬
‫זה שאת אומרת שאנחנו דומות מאוד…‬
‫גורם לי להרגיש טוב.‬
‫אני גם לא אוותר. ממש כמוך.‬
‫מה זה היה?‬
‫את יודעת.‬
‫זה קסם זמן.‬
‫את לא מבינה?‬
‫הילדה הקטנה שהיית…‬
‫זכתה לקבל נחמה מהאני העתידי שלה.‬
‫אדון.‬
‫כן?‬
‫מי אתה…‬
‫באמת?‬
‫שלום.‬
‫ראית בסביבה מישהו שנראה ככה?‬
‫"העלמה."‬
‫"גילוי." הצלחה!‬
‫יש!‬
‫- מחפשים אחר נעדרת‬ ‫סאו הא-יון -‬
‫סלחי לי.‬
‫אני קצין משטרה. יש לי שאלה אלייך.‬
‫ראית בסביבה מישהו שנראה ככה?‬
‫ראית אותו?‬
‫למה אתם מחפשים אותו?‬
‫הוא מבוקש בנוגע לחקירה.‬
‫אני לא יודעת. אני מצטערת.‬
‫היי…‬
‫למה המשטרה מחפשת אחריו?‬
‫היי, יון אה-יי.‬
‫את עדיין מסתובבת בפארק השעשועים?‬
‫למה את שואלת?‬
‫טוב…‬
‫רק רציתי לדעת אם את יודעת‬
‫איזה מין טיפוס הוא, האיש שגר שם. ‬
‫הקוסם?‬
‫קוסם בתחת שלי.‬
‫נראה שאין לה מושג.‬
‫תצפי בזה כשיהיה לך משעמם. אה, רגע.‬
‫זה עלול לגרום לך להלם,‬
‫אז אני ממליצה שתאחזי חזק‬ ‫בידו של המממן שלך‬
‫ושתצפו בזה יחד.‬
‫מה זה?‬
‫קחי את זה וזהו, לפני שאשנה את דעתי.‬
‫הראש שלי עומד להתפוצץ‬
‫מרוב ההתלבטות אם להביא את זה למשטרה.‬
‫אני אמיתי.‬
‫אני קוסם אמיתי.‬
‫תרגום כתוביות: ליאור הדר‬