СЕРІАЛ NETFLIX
Мамо.
У моєму класі є учень На Іль-Тин.
Він суперрозумний і дуже гарний.
І в нього чудове почуття гумору.
Недавно він мене здивував, коли запропонував зустрічатися.
Б'юся об заклад, зараз він теж засміється і скаже:
«Облиш. Я жартую». Чи щось таке.
-Що… -Скажи, якщо тобі цікаво.
До іспиту з математики ще кілька днів.
ЗВУК МАГІЇ
КАРУСЕЛЬ
Я тобі заплачу. Щоб ти завалила іспит.
Тобі
потрібні гроші?
Не так тепло, як із мамою-квочкою, так?
Але ти впораєшся. Бо ти дуже особливе яйце.
Іди вже спати. Бо дріматимеш на уроках.
Завтра уроків немає.
Наш клас їде на екскурсію.
А хто не їде, уроків не матиме.
Буде лише перекличка. Класно, правда?
Чому не сказала?
Бо не хочу їхати.
Ти знаєш, що я такого не люблю.
Усі дівчата з класу спатимуть в одній кімнаті.
Тупо, правда?
Уяви, який там буде галас.
Мабуть, не спатимуть усю ніч. Розважатимуться.
Хіба це весело?
І це надто дорого.
Раджу тобі поїхати на екскурсію.
Я заплачу. Їдь, навіть як не хочеш.
У тебе є гроші?
Так.
Чого ти чекаєш? Збирайся.
Ну, якщо наполягаєш.
Я слухняна сестричка.
Я це зроблю.
Скільки балів набрати?
Менше 90.
Скільки ти мені заплатиш?
Двісті тисяч вон і ще триста
після результатів.
Добре.
Усе гаразд.
Гордість, яку я продаю за кілька сотень тисяч вон,
завжди можна повернути, коли зароблю багато грошей.
Агов.
Що ви робите?
Тільки чесно.
Я все бачила.
Ви двоє…
трималися за руки, так?
-Що? -Що тут відбувається?
-Вони пара? -Ви зустрічаєтеся?
-Що? -Нічого собі.
-Серйозно? -Справді?
-Що? -Вони зустрічаються.
-Правда? -Годі!
Удавайте, що нічого не бачили.
-Ого-го! -Клас, Іль-Тине!
Не може бути. Це правда?
Не віриться.
Серйозно?
Ніколи б не подумала.
Візьміть аркуш і передайте далі.
Давай сюди.
Швидше.
ПРОМІЖНИЙ ІСПИТ 2022 МАТЕМАТИКА
ПРОМІЖНИЙ ІСПИТ
Залишилося п'ять хвилин.
ЮН А-І ВІДПОВІДІ НА ЗАПИТАННЯ
Мамо, сьогодні останній день проміжних іспитів.
Та я завалила іспит з математики, у якому була впевнена.
Він не був важкий,
але я зробила помилки, позначаючи відповіді на аркуші.
Наступного разу
я цих помилок не повторю.
Поїхали!
-Тобі весело? -Так, дуже весело.
Ходімо знайдемо твою маму.
-А-І. -Що?
Якщо загубиш маму, не відходь далеко,
а повертайся сюди, до каруселі.
Так я тебе знайду?
Так.
Не плач, навіть якщо впустиш мою руку.
Будь сильною.
Гаразд. Не плакати, а чекати тебе тут.
Чекала на мене?
-Ні, не чекала. -Аякже.
Просто…
звикла приходити сюди, коли стається щось неприємне.
Дні народження, свята…
Із цим місцем пов'язані щасливі спогади про маму.
Коли заходиш у парк розваг,
забуваєш про турботи.
Тому мені тут подобається.
-Навіть зараз? -Так.
Мені вже ні.
Може, через те, що парк старий та іржавий,
або я просто виросла.
Подивимося.
Коли дитина плаче, допомагає карусель.
Що скажеш?
Покатаємося?
Ні. Ти знову говоритимеш дурниці
про справжню магію?
Я лише хотів покататися.
Треба просто ввімкнути.
Нічого собі.
Ти вмієш таке робити?
Звісно.
То ти
полагодив усі інші атракціони?
Ну, треба точно знати, що лагодити.
Лагодити старі машини не так складно, як здається,
якщо знаєш принцип роботи.
Але…
ти.
Тут.
Знаєш, що робити, коли важко на душі?
Що?
Сказати чарівні слова.
Ось такі.
Аннара
суманара.
Тоді почнеш згадувати щось приємне.
І подумаєш: «У мене все буде добре.
Цей біль — дрібниці».
Ось так просто.
Я серйозно.
Коли буде важко, повір мені й спробуй.
Добре?
Аннара суманара.
Правильно! Саме так!
Що скажеш? Покатаємося?
Аннара
суманара.
Те, що бачиш на власні очі
Не завжди правда
Ти бачиш лише те, у що віриш
Пам'ятаєш той чарівний світ
Який бачила в дитинстві?
Нас, у ті часи?
Я більше вірив у себе І міг стати ким завгодно
Завтра завжди було Цікавішим, ніж сьогодні
Навіть у похмурі дні
Я чекав на сонце
Плекаючи в серці
Мрії, які колись здійсняться
У темряві ночі Єдине, що росте
Це виправдання, які здаються Ще більш переконливими, ніж учора
Я знаю, що ти намагаєшся втекти
Можливо, ми могли б бігти
Тими ж стежками
На які колись ступили
Я можу знову повірити в себе І стати ким завгодно
Завтра завжди буде Цікавішим, ніж сьогодні
-За тими хмарами -Сонце чекає, щоб засяяти
-Я завжди пам'ятатиму -Я пам'ятатиму
-Я відчуваю -Я відчуваю
У своєму серці
Мрії, які знову розквітнуть
Я намалюю себе в день, білий, як сніг
І не відступлю ані кроку
Не почуватимуся нікчемою
Бо в моєму серці горить незгасиме світло
Я розмалюю себе
Усіма кольорами веселки
Я можу знову повірити в себе
І стати ким завгодно
Завтра завжди буде Цікавішим, ніж сьогодні
Я знову зустрів себе
І не відпущу руки
Моє ім'я, осяяне світлом, кличе мене
-За тими хмарами -Сонце чекає, щоб засяяти
-Я завжди пам'ятатиму -Я пам'ятатиму
Я відчуваю
У своєму серці
Мрії, які знову розквітнуть
Серцем
Я відчуваю мрію
Як почуваєшся?
Уже краще?
Авжеж.
Так.
Принаймні на мить.
На мить?
Що ж, може,
спершу викинеш усі ці цифри з голови?
-Цифри? -Так.
Математичні формули, результати тестів, рейтинг, час
і, звісно, гроші.
І як мені це зробити?
Хоч іноді спробуй зробити щось несерйозне.
Наприклад,
повчися в мене магії.
Що скажеш? Хіба життя не буде цікавішим?
Пізніше. Можливо.
Я про це думала,
вивчати магію, з огляду на мою ситуацію,
просто безглуздо.
Я не можу робити лише те, що хочу.
Як ти.
Навіть недовго. Тому дякую.
Я не кажу робити лиш те, що хочеш.
Ти маєш робити те, що хочеш,
і те, чого не хочеш.
Отакої.
Мої учні знову галасують. Дещо не змінюється.
Гаразд!
День, на який ви всі чекали, настав!
Бачу, ви знаєте, про що я.
Так, ваша правда. Табелі!
Та ну.
Хочете їх побачити?
Я теж нервую. Аж руки тремтять.
У нашому класі є учень,
що набрав найбільше балів з усіх предметів і посів перше місце.
Саме так. Це На Іль-Тин!
З усіх предметів?
Чого чекаєте? Оплески!
Голосніше!
Ні. Не вставай. Я підійду.
Не вставай.
Боже! Дякую, що дав мені можливість
вручити такий рідкісний табель.
Решта підходить до мене.
-Кім Со-Хі. -А мені чому не принесете?
Зрозумієш, коли побачиш оцінки.
Ну що? Тепер розумієш?
Сон У-Рім.
Ось гроші, як і обіцяв.
Ти молодець.
Дай знати, як захочеш повторити.
Чекай…
Навіщо ти це робиш?
Ти й так був першим, навіть без цього.
А ти? Чому погодилася на мою пропозицію?
Обоє отримали те, чого хотіли.
До речі, ще є додаткові завдання.
Там стільки роботи.
Хочеш зробити їх за мене?
Я заплачу 200 000 вон за кожен проєкт.
Звісно, добре.
Просто скажи, з яких предметів.
З тобою легше домовитися, ніж я думав.
Ти сам казав: ми обоє отримуємо те, чого хочемо.
РОЗШУКУЄТЬСЯ СО ХА-ЮН, 18 РОКІВ, СТАРША ШКОЛА СЕУН
Ти знаєш Со Ха-Юн?
Я чула, вона зникла.
ПОЛІЦІЯ
Ця ситуація мене теж непокоїть.
Так, ми ще з вами зв'яжемося.
Послухайте,
я перепрошую,
але я не помітив нічого дивного.
Новий семестр, не було часу вивчити обличчя дітей.
Втеча чи викрадення, ми нічого не виключаємо.
Наберіться терпіння.
Якщо побачите Со Ха-Юн або почуєте щось, негайно телефонуйте.
-Звісно. -Дякую.
Дякую.
-Вітаю. -Вітаю.
Схоже, Со Ха-Юн справді зникла.
Сумніваюся. Вона й минулого року тікала з дому.
-Справді? -Так.
Я знав, що ти прийдеш.
Я таки прийшла.
Із чого почнемо?
Знаю.
Дай мені гумку для волосся.
-Цю? -Так, цю.
Дивися уважно.
Бачиш, м'ячик…
зник.
Це «зникнення».
А ось з'явився знову, це «поява».
Навіть я це знаю.
Я показувала фокуси на шкільному шоу талантів
у початковій школі.
Справді?
Тоді…
як щодо цього?
Ось. Це називається «зміна».
Ти ж не робила цього на шоу?
Угу. Неймовірно.
Скажи? Це…
Здається, там хтось є.
Там хтось є?
Це «хибний напрямок».
Хиб… Що це таке?
Поглянь сама.
Як ти це зробив?
«Хибний напрямок» — це коли ти контролюєш увагу глядачів.
Тоді фокусник може показати, що хоче, і приховати, що хоче.
І саме тоді ти виконуєш фокус.
-Фокус? -Так, фокус.
Він же казав, що це не фокуси, а справжня магія.
Що із цим хлопцем?
-Дурня якась. -Що?
Я точно знаю, про що ти думаєш.
Я не дурний.
Слухай мене уважно.
Те, чого я тебе щойно навчив, —
це фокуси,
але те, що ти зараз усміхаєшся, — це справжня магія.
Що скажеш?
Оскільки це твій перший урок, почнемо зі зникнення.
Юн А-І з ним якось пов'язана.
Є дві причини.
Гроші
або
кохання.
Спробуй.
-Правильно? -Так, візьми це.
А тепер це.
-Ось так. -Правильно?
Так. Спробуй ще раз.
Чому ж ти на мене так не дивишся?
Юн А-І. Ти робила це не заради грошей?
Він же не власник парку розваг?
Може, доповісти, що він тут живе?
Красунчик. Люблю гарних хлопців.
-Красивіший за мене? -Аякже.
Гаразд.
То й лети до цього красунчика.
Ти.
Здається, тебе цікавлю я.
Чи…
магія?
Не цікавиш, я тобі не довіряю.
Ти невдаха, спокушаєш неповнолітніх недолугими фокусами.
Я хвилююся, що ти можеш накоїти.
Ти справді…
можеш дозволити собі хвилюватися…
за інших?
Я?
Завжди можу.
Це привілей багатих.
На тобі
є білизна?
Що?
Ой-йой.
-Дивися, твої труси. -Зачекай, як…
Чорт.
Що це за ігри?
Я просто жартую.
Ти такий серйозний.
Я намагався розрядити ситуацію. Смішно, правда?
Тобі ж теж смішно.
Не поводься так, наче ти щасливий,
що живеш у покинутому парку.
Так?
Ну, тоді…
що з тобою?
Що тебе так засмучує?
Не чіпай мене.
Твоє нахабство нічого не міняє.
Такі, як ти, починають у канаві,
у канаві й закінчують.
Ти це знаєш?
Не надто холодно?
На шляху, який ти обрав?
Щастя — це просто
Дивися вперед і біжи
Бо ти ніколи не спіткнешся і не впадеш
Натомість ти не можеш обрати напрямок
Не можеш зупинитися, коли хочеш
Мусиш робити, що кажуть
Усе, що ти маєш Це те, чого ти хочеш?
Усе, чого намагаєшся досягти Це те, чого ти хочеш?
Спитай себе
Чи твоє серце
Б'ється
Для тебе
Зупинись
Для кого ти живеш?
Це неминуча пастка
Хто знає, куди ти прямуєш?
Може, це навіть не справжній ти Продовжуєш іти
У тому напрямку
-Ти просто -Ти просто
Механічна іграшка
Можеш лише посміхатися
Невідомо для кого
Чому ж ми весь час біжимо
У цьому крижаному світі?
Розбуди своє засмучене серце
І прокинься сам!
Прислухайся, чи б'ється
Твоє серце
Для тебе
-Зупинись -Зупинись
Ще не пізно
Наберися сміливості
Щоб утекти
Що ти робиш?
Що таке? З тобою все добре?
Ти. Що ти зі мною зробив?
Що?
А ти дивишся на мене інакше, ніж раніше.
Із захопленням? Чи повагою?
Це я прочитав у твоїх очах.
Ні?
Хочеш побачити дещо цікаве?
Припини.
Що?
Тримай, дарую.
Думаєш обдурити мене незграбними фокусами?
«Незграбними»…
Усе одно візьми.
Це не смішно.
З тобою все добре, Лі-Илю?
Я чув, ти отримав табель.
Мама так раділа, коли сказала мені.
Так. Тож я спитав її,
чи вона такої низької думки про сина На Чін-Мана,
що здійняла стільки галасу за перше місце?
Я давно не давав тобі грошей.
Скільки тобі треба?
Десь… два мільйони вон.
Гаразд. Я перекажу на твій рахунок.
Дякую.
Ти молодець.
Дякую.
Чекай.
Що? Тобі ще щось треба?
Ні, нічого такого.
-Які у вас із ним стосунки? -Що?
Я бачив вас разом у парку розваг.
Тобі щось відомо
про цього чоловіка?
Фокусник.
Як його звати?
Його вік?
Чи має він судимість?
Ти нічого не знаєш.
Тоді чому?
А якщо він небезпечний?
Повірити не можу.
Ти справді така наївна?
Як ти можеш спілкуватися з ним, нічого не знаючи?
Чому тобі так цікаво?
-Це тебе не стосується. -Стосується! Більше туди не ходи!
Знаєш,
я гадаю, ти помиляєшся,
і не вказуй мені, що робити.
Чому я маю тебе слухати?
Ну…
-Тому що ти мені платиш… -Дурниці!
Якщо ні, то чому?
Облиш, я мушу казати…
Це мене теж стосується.
Хай там як,
я тебе попередив.
Не ходи туди.
Ось і все на сьогодні.
У тебе є питання?
Так.
-Скажи. -Що?
Як тебе звати?
Зараз…
Лі-Иль.
«Зараз Лі-Иль»?
Так.
У тебе є сім'я?
Є.
«Зараз Лі-Иль».
Лі-Иль мій.
Саме так, я твій.
То це місце — справді твій дім…
Не зважай.
А-І.
Хочеш, я розкажу тобі секрет?
Секрет?
Я недарма поселився в цьому парку розваг.
Тобто…
люди цього не знають,
але тут, ось тут
є стежка, що веде аж до небес.
І де ж вона? Де вона?
Он там…
Поштова скринька?
Так. Усередині цієї поштової скриньки інший світ, час і простір.
І без моєї допомоги можна надіслати звістку будь-куди.
Просто поклади сюди лист.
Наприклад, можна отримати відповідь від матері.
Добре.
Гаразд. Можеш мені не вірити.
Бувай. Бережи себе.
Дурепо, ти справді повірила?
Ти потворна та ще й дурна.
-Хто ти? -Перепрошую?
Я учениця, вивчаю магію.
-А хто… -Он як.
Схоже, він і зараз навчає магії.
Що? Хто ця жінка?
-Що це таке? -Принесла поїсти.
На вигляд смачно.
Не варто було турбуватися.
Нічого.
Я думала, у нього лише папуга.
Він одружений?
Скуштуй це.
ГРАТИ
Добре. Підійти до краю.
Розвернутися.
Чорт.
Зовсім не схоже.
Це було реалістичніше. По-справжньому.
Як він це зробив?
Це ж не може бути магія.
РОЗШУКУЄТЬСЯ
Дивися уважно.
Це звичайний м'ячик для однієї руки.
Ось так…
А це метод для двох рук.
Ого.
А тепер…
Та-да.
Що скажеш? Хочеш спробувати?
-Так. -Добре.
Та-да.
-Як ти це зробив? -Спробуй.
-Так? -Так.
Не спіши.
На кожен палець.
-Ось так? -Так.
Повільно, добре.
Ось так. А тепер під низ.
Розслаб пальці. По черзі.
Чотири…
Пробач.
Божечки!
На Іль-Тине?
Що ти тут робиш?
Я ж казав.
Мене це теж стосується.
Будь ласка, продовжуйте. Не зважайте на мене.
Вітаю на шоу магії Лі-Иля.
Дивіться уважно. Один.
Два.
Неймовірно.
-Правда? -Так.
-Це тебе вражає? -Так.
Не рухайся.
Зупинилося.
Здається, я бачив це на ютубі.
Можеш потримати?
Ні.
Один. Два. Три.
Та-да.
Іль-Тине. Візьми карти, скільки хочеш.
-Скільки хочу? -Так.
Бери карти.
Це іграшковий павук.
-Горить. -Як?
-Як це? -О ні.
Чарівно.
Урок завершено.
Бувайте.
Горить!
Покажи.
-Усе гаразд? -Усе добре.
Дай глянути.
-Усе гаразд. -Не торкайся.
Боже.
Більше не буду брати в тебе гроші.
Я не раз пошкодувала.
Я все тобі поверну.
Може, не вдасться
повернути все одразу.
-Але якщо зачекаєш, я працюватиму… -Забудьмо про це.
Лише ми про це знаємо.
Тому просто забудь.
Зможеш заради мене?
О, пластир.
Скажи, як буде боліти.
Потерпи.
Ти перебільшуєш.
-Що? -Подуй.
Серйозно?
-Знайшов щось? -Так. Поглянь на це.
Усього чотири пошкоджені банери.
Біля трьох немає камер або надто темно.
Маємо запис лише з однієї камери,
але й тут тільки ледь видно вбрання.
А в нього унікальний вигляд.
Скажи? Це не звичайне вбрання.
Дивися далі.
Це місце, де зафіксували останній дзвінок Со Ха-Юн.
Підозріло, так?
Можна ідентифікувати?
За цим ідентифікувати особу не вдасться.
Але можна пошукати свідків.
І перевір, чи 25 квітня не було ніяких подій поблизу.
Виступи чи корпоративи.
Добре.
Лі-Илю, тобі боляче?
Ні.
Лі-Илю боляче.
Не хвилюйся. Зовсім не боляче.
Це просто
залишки
дуже давнього спогаду.
Що це?
Що?
Юн А-І. Учитель хоче тебе бачити.
Учора ввечері
телефонувала мама Іль-Тина.
Сказала, що недавно з його рахунку зняли велику суму,
і він якийсь пригнічений. Вона хвилюється.
Зі свого 20-річного досвіду я подумав:
«Може,
з нього в школі знущаються
чи шантажують».
А потім побачив,
що опублікували на шкільному форумі.
Не поясниш, що це таке?
Переклад субтитрів: Наталя Ковалишин